Réžia:
Chan-wook ParkScenár:
Wentworth MillerKamera:
Jung-hoon JungHudba:
Clint MansellHrajú:
Mia Wasikowska, Matthew Goode, Nicole Kidman, Jacki Weaver, Dermot Mulroney, Alden Ehrenreich, Lucas Till, Ralph Brown, Judith Godrèche, Phyllis Somerville (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Po tragické smrti otce v den jejích osmnáctých narozenin se India Stoker (Wasikowska) seznamuje s Charliem (Goode), jejím charismatickým strýcem, o jehož existenci až dosud neměla ponětí. Když se Charlie nastěhuje k Indii a její labilní matce (Kidman), obě jsou okouzleny jeho šarmem a klidem. Brzy je ale jasné, že Charlieův příjezd nebyl náhodný, a že jeho šokující tajemství z minulosti můžou zásadně ovlivnit Indiinu budoucnost... nebo ji úplně zničit. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (569)
Jednoduše skvělý zážitek! A nevím, do jaké míry se na tom podílí fakt, že jsem na to šel naslepo (bio|oko), propásl jsem úvodní titulky a absolutně vůbec jsem nevěděl, na čem jsem. Skvělé herecké výkony (to je TA Mia z Alenky??) a famózní audio- (miluji tě Manselle!) vizuální (tebe taky Parku!) zpracování. Scénář je sice trochu prostší, ale zároveň krásně funkční a nedělá z diváků naprostá jelita (což je dnes hodně vzácné!). Nadšené 4* ()
Hodně mrazivý thriller u kterého jsem do konce filmu netušil co je vlastně pointou. Je fakt, že samotný název člověku docela napoví přesto občas husí kůže naskočí (zvláště při pozorování osamotě v noci). Tahle rodina je totiž skutečně divná a hodný strejda Matthew Goode tomu všemu velí. ()
Audio-vizuálne orgie v príbehovo sterilnom hábe, ktorý však aj napriek absencii väčšieho napätia, či vycibrenej pointy dokáže baviť počas celej stopáže. Je až neuveriteľné ako Park naložil s pomerne chabým Millerových scenárom. Jeden z najprogresívnejších filmov roku 2013. 70 %! ()
Není to tak dlouho, co jsem tu kritizoval všechny uživatele, kteří hodnotí a kritizují žánrové filmy, po kterých je jim úplný hovno a jen si na nich honí ego. Kritizují v brutálních hororech, že tam je moc brutalit, pomlouvají ztřeštěné komedie, že je v nich příliš ztřeštěného humoru a třeba u porna jim zas vadí, že se tam moc šuká a je tam moc odhalených žen. Kristova noho, jak mě tyto „zasvěcené“ komentáře jen vytáčí!!! No a já bych teď zasloužil sám pořádnýho facáka, neboť jsem udělal prakticky to samé, co mi u ostatních tak vadí. Koukal jsem na film, o kterém jsem od začátku věděl, že ani žánrově, ani svým zpracováním nebude absolutně pro mě stravitelným a po jeho shlédnutí tu povedu jen blábolovitý monolog o jeho sračkovitosti, o které jsem byl přesvědčen stejně už dávno před tím, než jsem vůbec viděl byť jen jedinou vteřinu ze samotného snímku. Čuměl jsem prostě na něco, čemu nerozumím, s čím jsem nechtěl mít nic společného a o čem tu jednoduše nemohu smysluplně a zasvěceně psát. No, každopádně, bohužel, stalo se, já Stokerovi prostě omylem viděl a tak se tu o něco pokusím. A k mému velkému úžasu musím hned na začátku konstatovat, že to zas až tak velká sračka není. Že jde o naprosto neoddiskutovatelnou „artovku“ nemá smysl ani chvíli polemizovat, to je patrné již od úvodních titulků a každý další záběr to jen potvrzuje, že tohle není popcornový a širšímu publiku přístupný snímek, že jde o filmové umění, které sedne jen vážně zasvěceným „inteligentům“. Nicméně, dějově nejde vůbec o špatný počin, hodně mě tedy překvapila jeho obrovská jednoduchost, ale spíš než o složité zápletce jsou Stokerovi především o postavách, o emocích a o netuctovém podání celého příběhu. Právě to zpracování mě samozřejmě nepřekvapivě oslovilo nejméně, ale jinak jak právě postavy, tak celá dramatizace Stokerových na mě vážně dost zafungovala a zaujala mě. Herecky pak na mě zapůsobil nejvíce Matthew Goode, jehož výkon bych si dovolil nazvat až brilantním, zato Nicole Kidman bohužel zas až tak výrazným dojmem nezapůsobila, ale vyloženým průserem byla Mia Wasikowska, na jejíž ksicht jsem doslova alergický a tuhle mladou herečku fakt nedávám. Každopádně, Stokerovi je film, který i přes nakonec docela pozitivní dojem nebyl určitě pro mě, a jen jsem se přesvědčil o tom, že mému srdci je vážně blíže naprosto jiný typ filmů, než tyto ártové výpovědi. ()
Vůbec jsem nevědala o čem ten film je a byla jsem absolutně nadšená. Celej film má takovou zvláštní znepokojující atmosféru, která diváka udrží v pozornosti, protože chcete vědět co se to tady sakra děje a taky, že se to nakonec dozvíte, i když zrovna ten konec mi přišel trochu přepálenej... Chemie mezi Miou a Mathewem úžasná, samozřejmě trochu incestní, ale fungovala na mně výborně. On charismatickej přesně tím správným způsobem napůl mezi klaďasem a záporákem, stačí malinko a ručička se vychýlí. Nikol byla kožená jako vždy, tam už to s tím množstvím botoxu lepší nebude a scénář napsal Wentworth Miller? To jsem nevěděla, že má takovou pěkně temnou stránku. Divnej film v tom nejlepším slova smyslu, pěkná kamera i hudba a nad některejma scénama (duet na piano například) budu asi ještě chvíli přemejšlet! ()
Korejsky natoceny (= vizualne vytribeny) film s umelohmotnou Nicole a divnou Miou. Pribeh je tisickrat ohrany a navic trosku zmatene podany, takze vysledkem je slabsi prumer. ()
Indie Stoker, kterou si vcelku povedeně zahrála Mia Wasikowska je divná holka. Její chladnou matku si střihla Nicole Kidman. Během pohřbu svého tragicky zesnulého otce, který zahynul v den jejich osmnáctých narozenin, pozná svého tajemného strýce Charlese, jenž se vrátil z cest po dalekých krajinách, aby se postaral o osiřelé ženy svého staršího bratra. Do role tajemné postavy byl obsazen Matthew Gooden. Jeho náhlý vpád je pro všechny zúčastněné velkým překvapením. Avšak hospodyně a tetička, obě starostlivé ženy, znají jeho velké tajemství, které ho obestírá. To jsou kulisy v nichž uznávaný korejský režisér Chan-wook Park, může rozehrát rádoby drásavý psychologický příběh uzavřené dívky. Silnou stránkou filmu je podmanivý vizuál, který se může pochlubit fantaskním pojetím reality a výrazným smyslem i pro drobný detail. Během celé délky jsem vnímal snahu tvůrců budovat tísnivou atmosféru a krkolomné navozování pocitu, že vše není tak jak se zdá. Bohužel díky slabému scénáři od Wentwortha Millera je to ale povrchní příběh, který měl být o niternosti dospívání duše mladé ženy a formování její osobnosti, která jí předurčí pro věci budoucí, ale celé je to mělké a předvídatelné. Musím se přiznat, že po zhlédnutí jsem měl svíravý pocit, že tady se hodně něco nepovedlo. ()
Hned, co se v traileru objevilo jméno režiséra, bylo mi všechno jedno, dokonce jsem nějakým způsobem dokázal přehlédnout i fakt, že scénář napsal Michael Scofield. Musím říct, že jsem neskutečně rád, že je ještě někdo schopen natočit perfektní film, Stoker bez jakýchkoliv pochyb mohu označit za masterpiece ve všech aspektech, které dělají film dobrým, a nemá tedy smysl to tu všechno jmenovat. Opravdu nezapomenutelná záležitost a must watch pro všechny fanoušky žánru. ()
Velice zajímavý film s dobrou režií a skvěle napsaným scénářem :) Film mi dal více než jsem čekal :) ()
Člověk by si myslel. že když se na produkci podílí bratří Scottovi, bude mít film trošku větší koule. Ale každej jednou šlápne vedle že jo? Každopádně hezky natočený, ale víceméně o hovně. ()
Ohledně struktury mizanscény a systematiky střihu se Parkovi nedá vyčítat nic. Všechny ty krásné barvy, jízdy kamer a účelné prolínačky už můžeme považovat za Parkův standard. Stoker je fikanými časoprostorovými přechody a asociovaným střihem protkán snad ještě víc než korejské filmy tohoto tvůrce a Mansellova hudba taktéž funguje výborně. Jen je škoda, že si Park nevybral lepší scénář, protože podobností se známými filmy je tu habaděj. Hrdinčina (místy až sexuální) fixace na násilí či smrt, ještě umocněná dětským koníčkem lovu, jako kdyby vypadla z Dextera, zneklidňující izolace v obrovském domě pak silně připomíná The Others, ať už prací se světlem a prostorem, nebo hereckým výkonem Nicole Kidman. A konečně téma schizofrenní pubescentky je v posledních letech populární až až (snad je tento trend o to bližsí Parkovi jako asijskému filmaři). Neoriginalita a bohužel i nedomyšlenost obsahu se pak neblaze projevuje i na podivně nevyrovnaném chování postav. Za pozornost stojí porovnání zdánlivě nelogického chování zde, v Parkově západním debutu, a v jeho Trilogii pomsty, která má podstatně promyšlenější scénář. Čistě okrajově pak k distribučnímu textu: Hitchcockův thriller by na lidské podvědomí tlačil o dost lépe a Malick by látku sice nenatočil takto hravě, avšak rozhodně důkladněji. 75% ()
Estetika a casting ze Single Mana a Beautiful Creatures, dexterovské rozuzlení, název plný jinotajů a korejský divotvůrce...Parkův západní výlet není sice tak drtivý jako jeho domácí produkce, ale režijně je pořád bravurní, i když scénař napsal potetovaný kriminálník :) ()
Film to nie je vôbec zlý, len ma to tempo často krát dostávalo pomaly až do kolien a takému filmu jednoducho nemôžem dať viac ako tri, nudu neoklameš. Herecky vynikajúce, Clint Mansell opäť zabil, škoda len toho plytkého deju, pretože to bol aj pre oko krásny film. Mia Wasikovská rulezz. ()
Vobec nerozumiem, čo to bolo :) ()
08. 04. 2014 (111.); zasypat brášku pískem stojí za pomyšlení ()
Nemám rád, keď to ostatné postavy svojou blbosťou uľahčujú kriminálnikom ich činy. Povedzme to priamo - fotrík, ani dcérenka nominanti na Nobelovú cenu nebudú a v reálnom živote by nepobudli na slobode ani pár hodín. A to vôbec nespoilerujem, postava Wasikowskej je zrelá na psychiatra už od začiatku. Kidman je iba naozaj vedľajšia postava, ale odohrala si svoj štandard. Občas prišla dobrá scéna, ale celkovo to mi proste nedávalo zmysel. Ale by sa nám dobre žilo na vidieku, keby nikto o nikom nič nevedel ako to zobrazujú vo filme ;-) ()
"My ears hear what others cannot hear; small faraway things people cannot normally see are visible to me. These senses are the fruits of a lifetime of longing, longing to be rescued, to be completed. Just as the skirt needs the wind to billow, I'm not formed by things that are of myself alone. I wear my father's belt tied around my mother's blouse, and shoes which are from my uncle. This is me. Just as a flower does not choose its color, we are not responsible for what we have come to be. Only once you realize this do you become free, and to become adult is to become free." ()
Jsem jediná, která dokáže ocenit titulky? │PS: 'Sometimes you need to do something bad to stop you from doing something worse.' ()
Pak Čchan-ukovo Taking-off. Velmi podobné jeho korejským filmům, ale americké a mainstream publikum to asi neocení. Možná konečně jsme ochutili, jak korejcům v jejich jazyce působí Wookovi filmy. Zajímavé mi přišli i americké anachronismy. Jako například to, že se to odehrává v současnosti, ale jasně vidíme odkazy na Greasery a dinners z 50. let a strýček Charlie taky docela působí jako Perkins z Psycha. Dům vypadá jako nějaká jižanská samota. Celkově se to odehrává v jakémsi bezčasí, což je nejspíš úmysl. Je vidět, že režisér se zabýval drobnostmi a všechno do puntíku promyslel (po škrcení má v další scéně Kidman otlačený krk!). Jak pohyby kamery, tak hodně Oldboyovské přechody do minulosti tak i metaforu s kytkou, která si přizná barvu. Samozřejmě prostřiženo na to jak na bílou květinu padá krev. ()
Typicka vyhra formy nad obsahem. Cely film je natocen netradicni kamerou a vynikajicim strihem,coz dodava jednoduchemu pribehu na atraktivite. Rezie je naprosta jednicka,vsechno zakopava scenar ktery se trosku taha ze zacatku,takze je tezke udrzet pozornost a trva nez vas dej vtahne. Finale ma v sobe ironii,coz pokladam za plus. ()
Reklama