Réžia:
Asghar FarhadiScenár:
Asghar FarhadiKamera:
Mahmoud KalariHudba:
Sattar OrakiHrajú:
Payman Maadi, Leila Hatami, Sareh Bayat, Shahab Hosseini, Sarina Farhadi, Merila Zare'i, Bábak Karímí, Ali-Asghar Shahbazi, Shirin Yazdanbakhsh (viac)Obsahy(1)
Strhující manželské drama ze současného Iránu ukazuje, jak fatálně mohou být lidské osudy a rodinné vztahy ovlivněny společenskými předsudky a přísným právním systémem. Manželská dvojice, Nader a Simin, čelí životnímu rozhodnutí, které ovlivní nejen jejich vztah, ale především budoucnost dcery Termeh. Jedině pokud odejdou z Iránu, zajistí jí svobodný život, ale Nader odmítá opustit vážně nemocného otce. A tak Simin nezbývá, než požádat o rozvod. Jedinou zbraní matky a manželky v iránské společnosti je vyčkávat. Jenže Nader, který se má náhle sám starat o dceru i otce, selhává a zaplétá se do problémů se zákonem. Co mělo být jen zkouškou vztahu se brzy prohloubí v opravdové drama. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (345)
Co všechno může zejít z jednoho rozvodu? Kvalitní rodinně-soudní drama z prostředí, které tak často na plátnech kin neuvidíme. A ten závěr, to byla opravdu chutná třešnička na dortu. ()
Nejsilnější filmový zážitek za dlouhou dobu a nikdy bych nečekala, že přijde právě z Íránu. Náhled do místní společnosti, který je tak realistický, jak jen může být a přitom nesmírně divácky atraktivní, emotivní a tak intimní, že se ani nechce věřit z jak odlišné kultury pochází. Režisér pracuje s dokumentaristickou, ale zároveň stabilní kamerou, bohatým střihem a nejsilněji pak těží z perfektního, komplexního scénáře a autentických výkonů (především Peyman Moaadi). Zatímco z Iñárrituových filmů jsme zvyklí na špínu, depresi, psychické dno jedinců, Farhadi představuje důstojné, "zdravé" postavy, lidi jako my, s totožně "evropskými" problémy (rozvod, péče o nesvéprávného seniora, nezaměstnanost), ale jejich "neevropskými" komplikacemi a následky (zákony, fanatická víra, pojetí osobní důstojnosti). Výsledný dojem z filmu pro mě nebyl ani v nejmenším prázdný, jak to u snímků podobného ražení bývá (jelikož mám většinou problém se s "problémovými" hrdiny ztotožnit), nýbrž zainteresovaný, plný úvah ohledně volby Termeh a jednání jejích rodičů. Zasloužený Oscar. ()
Musim říct, že jsem asi očekávala větší filmový zážitek. Ze začátku mi dost chyběla nějaká chytlavější zápletka, i když soudní vyšetřování přineslo určité napětí, jenže přišlo na můj vkus až moc pozdě. Na druhou stranu se mi moc líbila postava Nadera, protože muži z tohoto kouta světa bývají většinou líčeni jako násilníci a povýšenci nad ženami. Celkově jsem postrádala nějakou lepší (nebo alespoň nějakou) hudbu, možná více děje a i nějaké vyvrcholení. Možná je problém v tom, že nejsem schopmá pochopit, jak může být někdo tak neuvěřitelně limitován vlastní vírou. Tak či tak, znovu už asi nekouknu.. ()
Ano, tak tohle byla opravdu šichta. ()
Trochu jsem váhal, ale myslím, že i tento íránský film si pět hvězdiček zaslouží. Ukazuje zásadní rozpor íránské moderní společnosti (alespoň té z hlavního města) - lidé se slušnou životní úrovní a bytovou vybaveností na jedné straně a přikázání koránu včetně nerovného postavení ženy na straně druhé. Právě v této době, kdy u nás vypukla protiislámská hysterie, je nutné takové filmy pouštět, ale asi to je v současnosti možné jen na Slovensku. Ukazuje se, že jiné kultury je možno respektovat,, že je nutné snažit se je pochopit, pokud nespadnou do extremismu. Příběh zcela moderní - o starého otce postiženého Alzheimerovou chorobou nemá kdo pečovat ve chvíli, kdy Simin opouští svého manžela, neboť chce ze země odejít. Nader přijme jako opatrovatelku ženu, která chce pomoci svému manželovi z dluhů a přitom se ukáže, že opatrování bezmocného muže komplikují islámské zákony. Pak nastává otázka, jak to bylo s jejím těhotenstvím a jak byl způsoben její potrat, která se řeší velkou část filmu, než se přejde k závěrečné otázce, na níž odpověď ponechává svénárista divákovi. Ke komu půjde malá Termeh? Jen doufáme, že rodiče nakonec zůstanou spolu... Názor nicka verbala mě velmi bolí. ()
Zručně zpracované okno do pro nás vzdálené, neznámé a povětšinou nepochopené krajiny, kde nábožensko-kulturní hledisko promlouvá do života každého jednotlivce. Zdánlivě prostá příběhová linka tak pro oko tuzemského diváka nabírá jen zřídkakdy viděné povahy. Přičtěme si příjemné herecké výkony a vpravdě je třeba přiznat, že Farhadiho dramatu je pramálo co vytknout. ()
Na to,že se jedná de facto pouze o soudní při, Íránské prostředí tomu dává špetku exotiky. ()
No čekal jsem nějakou bombu! Ale co jsem viděl? Vlastně jde jen o celkem normální příběh, který se může jednou týkat kohokoliv z nás. U tohoto snímku je jen ozvláštňen tím, že se odehrává pro našince v exotickém prostředí a kultuře. Kdyby se podobný příběh natáčel u nás, asi by to stačilo tak na TV film pro nedělní prime time. Navíc mi některé hlavní postavy byly nesympatické. Především Nader a ta jeho dcera. Sice jsem Naderovi z podstaty fandil, ale prostě velké sympatie u mě stejně neměl. Nějak jsem nenašel to kouzlo, tu sílu tohoto snímku, kterou jsem podle vysokého hodnocení zde očekával. ()
Můj první iránský film. Nic velkého se nekoná, to jen filmofilní komunita teďka zrovna ujíždí na Iránu (jak tomu kdysi bylo u Koreje). - 60 % ()
Hodně dobře vystavěný scénář (ani bych se nedivil, kdyby to sebralo nejen Oscara za cizojazyčný film, ale také za původní scénář). Neměl jsem žádnou potuchu o tom, kam se bude příběh vyvíjet za několik dalších minut, což je jednoznačně klad v záplavě jednoduchých stereotypních dramat. Žádná z postav není karikaturou, jsou to lidé z masa a kostí, kterým shoda okolností zkřížila cestu. K tomu je potřeba přičíst odlišný způsob života v současném Iránu, jenž je ukázkově vyobrazen ve scéně s otcem, který trpí Alzheimerovou chorobou. Chválím také za to, že ani jedna osoba není zápornou... vsadím se, že se leckdo přistihne u toho, jak souhlasí s chováním jedné osoby a vzápětí bude bojovat za druhou. A je to pochopitelné. Ty charaktery lidí jsou opravdu dobře napsány. ()
Výborně natočený a zahraný se silným scénářem. Pokud máte chuť a možnost zajít si do kina na nějaké kvalitnější drama, výběrem tohoto snímku rozhodně neprohloupíte. Škoda, že se takových filmů točí tak málo. A jelikož je film málo komerční, vypustilo ho ústecké kino ve Fóru zcela. Je srandovní, když v kině běží už měsíc namísto tohoto mezinárodně oceňovaného filmu nějaký bezduchý odpad. :-) Pak se není možné divit, že návštěvnost českých kin je taková, jaká je. ()
Opakující se scény, dlouhé rozhovory, přesto vůbec nenudí. Výborně zvládá vnitřní napětí a drama. Film z naprosto odlišného kulturního prostředí, přesto ale ústřední konflikt manželské dvojice se naprosto stejně mohl udát kdekoliv u nás. Vlastně manželé dosud spolu celou vycházeli dobře. Ale pak Nader začal hlava nehlava lpět na své vizi toho, co považoval za správné jednání. Ať to stojí, co to stojí, bez ohledu na názor Simin. A Simin jen čeká, že ji dá najevo, že mu ještě na ní záleží. Ale Náderovi záleží jen na svém vlastní představě o spravedlivém jednání. ()
Slová a činy sú väčšinou ničivejšie pre naše životy než štiepenie atómu. Tento film by mal v našich mysliach žiariť viac než Iránsky jadrový program. O skutočnom živote v tejto krajine som sa zatial v žiadnom ich filme viac nedozvedel.... Ale hlavne ide o skvelo napísané, natočené a zahrané posolstvo o tom ako nie sme schopní spolu komunikovať a akceptovať naše rozdiely... ()
V zásadě se jedná o konverzační drama, které má ale mistrně napsané dialogy s bravurně kličkujícím příběhem. Samotný rozchod obou hlavních protagonistů tu není zase tou nejvíce důležitou věcí, slouží jen jako odrazový můstek, který diváka vymrští do zajímavého spletence mezilidských vztahů, kde dominují zejména podvody a lži. Pozoruhodná je pro středoevropského diváka i zajímavá mentalita postav. Velmi kladně bych hodnotil i nečernobílé chování postav. Film Rozchod... se odehrává ve světě, kde lze jen těžko na někoho ukázat a říci, "ano, Ty ji ten čestný a správný." ()
Na tomto sa mi najviac pacilo to nazretie (doslova) priamo do domacnosti v Irane a civilni herci - clovek ma fakt pocit ze pozera na realnych ludi a to sa ceni. Samotny filmik je viac sudna ako rodinna drama - zdanlive drobne nehody a co z toho moze vzniknut, a k tomu zaujimavy vplyv viery a fungovania miestnych sudov. Co mi chybalo, bolo dake silnejsie vrcholenie filmu, ale vela takychto filmov nieje, takze zasluzene 4 brmbolce s turbanom. [#98/2013] ()
Co vsetko moze spustit obycajny rozchod manzelov. Priam neuveritelny pribeh ludi, v ktorom hra dolezitu ulohu nabozenstvo a s nim spojene tabu. Od zaciatku do konca odpozerane so zatajenym dychom az do momentu, v ktorom sa cely kruh uzavrie a reziser necha divaka tapat v temnotach. ()
Není zase až tak možností shlédnout Íránský snímek a tak jsem byl na tento velice zvědav. A přišlo překvapení. Tak emocionální atmosféra deroucí se do divákova vědomí tu opravdu dlouho nebyla. Můžeme milovat nebo nenávidět a to i prostřednictvím politického nebo náboženského důvodu, stejně vše závisí na vědomí či zodpovědnosti každého z nás. Takové by mohlo být motto tohoto příběhu o úmyslu emigrovat, který zoufale mění životy mnoha lidí. Velmi silný scénář poukazuje na jednoduché každodenní chování jednotlivců, které na tomto příkladu až děsí. Hněv, egoismus, nepochopení, strach a hlavně to nejdůležitější, lež. Zde se naprosto reálně odehrává morální a sociální drama. Příběh není jen o mužích, ženách, dětech, rodičích, spravedlnosti a náboženství v dnešním Íránu, příběh hlavně vyvolává komplexní a celosvětově relevantní otázky odpovědnosti, subjektivity a nahodilosti vyslovení pravdy. A také to, jak tenká čára může být mezi flexibilitou a hrdostí zejména mužské populace, sobectvím a tyranií. Každý si je vědom svých práv a tak je přirozeně naštvaný na každou křivdu a ústupky. Ženy si jsou vědomy dvojí odpovědností, což znamená najít si své životní místo a zároveň o tom přesvědčovat své manžele. I když je snímek dlouhý přes dvě hodiny, nepřestává polevovat napětí reálného života. Jedná se o velmi inteligentní filmový počin, který líčí kam až může klesnout lidská přirozenost když je nenadále vyprovokována. Tohle je naprosto mistrovské dílo hodné k zařazení mezi filmové klenoty. ()
Netuším nakoľko je táto verzia pravdivá, ale téma je spracovaná takmer dokonale. Vtedy mám pocit, že sa dívam cez kľúčovú dierku na skutočný príbeh. Bez príkras a rušivých momentov. Skrátka mám pocit, že kvalitný film vedia natočiť už všade okrem Slovenska.. ()
Je vidieť že to točili veľmi šikovný ľudia z vicibrením citom pre film z každého ohľadu. Dráma zasadená do civilného prostredia Iránu, značne konverzačná, preto by scenár mal byť najväčšou ozdobou filmu, ale tu sú všetky zložky ozdobou (vrátane scenára!). Situácia je zlá, vidíme ako zo zdanlivých banalít a denných stereotypov vznikajú zapeklité frustrujúce situácie. Názov filmu samotný film úplne nevystihuje, lebo nie je tým hlavným konfliktom, aj keď je prvotný, a zneho vyplývajú zmeny v rodine a tým nepriamo zapríčiňuje "hlavný" konflikt. Pre mňa je práve tento film ukážkovym prototypom špičkovej rodinnej drámy. Kto by to bol povedal že práve Iránska dráma, s autormi o, ktorých som nikdy nepočul bude taká perfektná. 95% ()
Poctivo namiešaný kokteil morálky, sebazaprenia a tvrdohlavosti má chuť 5 putňového tokajského vína a účinky silnej čiernej kávy. Len ten koniec môže spôsobiť príznaky abstinenčného záchvatu... ()
Reklama