Réžia:
Jiří ChlumskýScenár:
Josef UrbanHudba:
Boris UrbánekHrajú:
Ondřej Vetchý, Vica Kerekes, Attila Mokos, Igor Bareš, Anna Šišková, Jarek Hylebrant, Jiří Schmitzer, Norbert Lichý, Fjodor Bondarčuk, Katarína Kolajová (viac)Obsahy(1)
Tento snímek byl inspirovaný skutečnými událostmi, které se udály v sedmi poválečných dnech na Šumperku roku 1945. Útěk ženy českého lesníka Jana, Agnes, je zakryt tajemstvím. Jen ona sama ví, kdo a proč ji hledá. Její zmizení burcuje Jana v okamžiku vzájemné krize, kdy jejich bezdětné manželství je již téměř troskách. Je konec války a domů se vracejí nejen lidé z vnitrozemí, ale i němečtí vojáci. Ne volba, ale osud štvanců spojil dohromady Jana a Jurgena, který se právě vrátil z fronty. Oba muži hledají Agnes, manželku a sestru v jedné osobě. Ta zatím prchá divokými lesy, pronásledována nejmocnějším mužem okresu pro své svědectví. Napříč horami vede cesta k poznání osudovosti vzájemného svazku, do kterého nečekaně vstoupí Janova první láska Marie. 7 dní domů na hájovnu Čečel se stává symbolem vzájemného hledání a touze po ztraceném domovu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (200)
Dobrý pokus o sondu do českej spoločnosti tesne po vojne, kedy odrazu bol každý revolucionár, pritom sa choval horšie než tí fašisti, proti ktorým údajne začal bojovať. Bojovať až po funuse, keď už bolo po všetkom. Film je však naozaj len pokusom o tú sondu, chýba mu silnejšia atmosféra a v podstate hlavný námet hľadania stratenej ženy vôbec nie je divácky lákavý, oveľa lepšie boli tie okrajové sprievodné scény, ktoré poukazovali na ľudský "charakter". Vica Kerekes herecky ukázala zase to, čo vždy, teda kozy. Ju už fakt nasadzujú len kvôli tomu (pritom tá scénka bola plne účelová a keby ju vystrihli tak sa nič nestane), ale že sa k nej pridá aj matróna Šišková tak to som nečakal. ()
Český Lev 3 nominace: Kamera, Herec HR - Ondřej Vetchý, Herečka HR - Éva Vica Kerekes ()
Já jsem strašně rád za každý film, který nabourává v Čechách zažitý pohled na poválečné brutální vyčištění Sudet, ale proč se tak činí takto nezáživným způsobem, jako v tomto případě? Tohle je primitivní báchorka, ve které postavy pronášejí nepřirozené a šroubované dialogy (stejný problém jsem měl už u Habermannova mlýna a ejhle - stejný scenárista!) a postava Ondřeje Vetchýho se svojí německou manželkou drtivou dobu stopáže prchá před hněvem Revolučních gard, z místa na místo, pořád dokola, až se film stává monotónním a únavným. Korunu všemu nasazuje nechtěně směšný konec, který svým vyzněním sklouzává až někam do sebeparodie. Filmů na téma poválečného odsunu moc nevzniklo, ale i tak se nabízí srovnání a takový Adelheid i ten problematický Habermannův mlýn mají mnohem větší výpovědní i emocionální hodnotu. Je mi líto Ondřeje Vetchýho, který se své role zhostil se ctí a zápalem. Bohužel ve špatném filmu. ()
Velmi povedený snímek zejména kvůli atmoséře a situaci v našem pohraničí, pár dní po válce. Určitě to výrazně ovlivnilo mé hodnocení a tedy i poměrně silný zážitek v kině. Abych řek pravdu na Jana a Agnes a jejich osud jsem se až tak moc nesoustředil, spíše jsem se zaměřoval na jednotlivé povahy a jejich chování, protože tam se emocím zvedala zavora docela slušně. Čemuž přispěli i kvalitní herecké výkony v čele s vynikajícím Ondrou Vetchým. Co bych filmu vyčet je slabší konec a divnej formát ve kterým v kině promítal. myslím si že to nebyl ten klasickej širokáč. Avička Vicička je prostě takový příjemný koťatko za všech okolností. ()
Sebekritika vládne Střední Evropou a hlavním, vděčným, tématem je druhá světová válka. Po Habermannově mlýně nám tak 7 dní v hříchu ukazuje, jak se tu Češi po válce chovali k německé národnosti. A to bez ohledu, jestli se místní k nacistům hlásili nebo ne. Období je to samozřejmě hodně smutné a v obou případech jsem rád, že vzniklo. Jen u Habermannova mlýna je ta filmařská kvalita o pořádný kus větší. 7 dní hříchů má určitě štěstí na herce. Vica a Ondra jsou tu skvělí. Problém ale vidím ve scénáři stejně tak, jako ve zpracování. Tam, kde pan Herz dokázal nepatrnou scénu na vlakovém nádraží natočit tak, že ji mám dodnes v paměti, tak tady je scéna na nádraží natočena tak zmatečně, že nemá hlavu ani patu. Začátek filmu je skvělý. Rozjíždí zřejmý námět, ze kterého je patrné, co se cirka bude dít. V půlce filmu jsem se ale začal letmo nudit, protože hlavní postavy neustále přebíhali z bodu A do bodu B a příběh se v podstatě neposouval. No a na konci filmu přibyla ještě nelogičnost. Speciálně role Schmitzera byla jak ze šestákového románu. Musím říct ,že na tři hvězdy to stačí, ale takový námět by měl být na pět hvězd a měl bych ho mít v hlavě do konce života. ()
,,CO SE STALO S MOJÍ ÁGNES?“...... /// Bylo nebylo. A Jan podepsal. Bylo nebylo. A válka skončila. Tož tam u nás v horách to bylo jinak než u vás v Práglu…. Ať si kdo chce co chce říká, je to film vo něčem. Téma ,,poválečnýho vyrovnání se mezi lidma“ zase není tak frekventovaný a tady snad (tož aspoň já to tak vidím…) se ani nesnažej tlačit na pilu v tom, abych se rozhodl a soudil (jako co taky – člověka, kterej se stal Němcem, protože to bylo jednodušší, nebo Čecha, kterej Němcům celou válku pochleboval, nebo Němce, co raboval Němce, nebo Rusa, co chránil Němce…). Takže nesoudím. Jen sleduju příběh, kterej se snaží vystihnout okamžiky těch let, vobčas mě nasere, že to chování …, ale vím hovno, jak bych tam tehdy strašil já. A ten závěr – a proč ne. Vicu Kerekes ještě furt naštudovanou nemám, Ondra je prostě Vetchý a navíc zajímavý prostředí s historickou premisou… já bych řek – dobrý! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chcu si zkrátit Urbanem čekání na Körnera. 2.) Pocházím ze Šumperska. Za války jsme tam měli hotel. Nebo les?... /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Že se v některých historických obdobích nehezky obnažily lidské charaktery, na to je potřeba zvát matku Moudrosti, leč Chlumského boj s Urbanovým materiálem skončil smutnou prohrou diváka a já doteď nevím, jestli ty kozy byly české, německé a nebo slovenské.. Ondřeje Vetchého mám celkem rád, ale jeho nepříliš bohatý herecký rejstřík je pro podobné role překážkou (obzvláště když mu scénář hází docela tlusté větve pod nohy).. ()
V Habermannově mlýně nám Herz představil své životní téma a poukázal na proměny lidských povah, které započaly samozřejmě už před válkou a nebyly výsledkem momentální poválečné euforie z potlačené nenávisti. Drama 7 dní hříchů jakoby chtělo tématicky navázat, sudetské téma není doposud zdaleka vyčerpané, ale výsledný film je čirá zoufalost. Školometské poučky, nefunkční rámování, špatně vykonstruovaný scénář... Drama nefunguje, postavy nežijí, hovoří se tu němčinou, která zní jako z přípravky na Německy s úsměvem, v češtině poletují ty fráze jakoby teprve čekaly na povýšení do skutečného tvaru. Roztříštěná ich forma je víceméně k smíchu a ačkoli ambice byly velké a některé postavy mohly současné generaci mnohé vysvětlit, inspirovat ji k zájmu o vlastní minulost, pomyslné váhy se opět vychylují a jediným férovým chlapem z vyšších míst se stává Sovět. Určitým řešením by bylo prožít s hrdiny skutečně jen těch sedm dnů za pochodu během neustálého zmatku, extrémního tempa a nepřerušeného strachu o holý život nebo jim naopak dopřát hutnější prožitky během Protektorátu, aby si k nim divák mohl vytvořit určitý vztah. Toto je jen hybrid, který se nebojí rozvíjet marginálie z manželského života v naprosto nejnevhodnějších situacích a hřeší na stejnou marnotratnost, jakou byly úvodní scény z problematických Lidic. Výsledný rozměr takových detailů je navýsost fatální. ___ Ondřej Vetchý se velmi snaží, ale neodlišuje svou roli od čehokoli, co dělal v minulosti, Vica Kerekes je aktuálně v kurzu, protože má rutinu v odkládání svršků (a tady přídává Chlumský ještě fetiš na výcenásobný pissing) a jediný, kdo tu za něco stál, byl potřebný herec Igor Bareš. Chlumského předchozí filmy zabývající se válečnými tématy bohužel vykazují velmi sestupnou tendenci. ()
Dejovo rozkolísané, často nepravdepodobné a skáčuce z miesta na miesto. Napriek tomu pútavé a zovreté. Podobne protichodné a chaotické boli povojnové časy v pohraničných oblastiach Česko-Slovenska. Ľudia si vymedzovali svoje miesta pri zmene režimov. Lavírovali, obracali kabáty, nosili v sebe dlhé veky skrytú zlosť. Museli však dokázať svoju platnosť, osvedčenie sa autorite, zaručujúcej perspektívny flek v novej dobe. No a popritom si privyrobiť kradnutím. Ono je to v podstate všetko aj dnes, len kultivovanejšie. Ubudlo priameho fyzického násilia, pribudli rafinované zastrašovania. Nemenné ostáva, že na politické hry ambicióznych riťolezov do zadných otvorov práve panujúcej moci a na výčiny im podriadených zločineckých úderiek doplácajú vždy tí, čo s politikou a jej zločinmi nemali nikdy nič spoločné. Film vo vzťahu ku konkrétnej dobe pomerne otvorene ukazuje nejednoznačnosť charakterov víťazov. História im síce prisúdila punc "osloboditeľov", no osobná história ukázala na množstvo kontroverzií, ktoré je potrebné skúmať a nevyhýbať sa ich zaradeniu do oficiálnych historických výkladov. ()
Další z černých míst naší minulosti si vzal pod palec stále spíš neznámý scénárista Urban a hlavně televizní režisér Chlumský. V televizi bych asi moc nepřepínal, v kině bych ale nadával. Za války to pro ně ještě šlo, po ní je to paradoxně podstatně horší. Tvůrci se totiž zaměřují na dramatický vývoj v československém pohraničí pár dní poté. Tak trochu (na české poměry zvlášť) podivně neznalým nic nevysvětlují. Tvůrci to přesto zamýšleli v dobrém, výsledek ale drží pohromadě jen poměrně obtížně. Hlavně díky slušným hercům, solidní výpravě, kostýmům, dekoracím i rekvizitám nebo kameře. Problém je v ději, v jeho gradaci. Neustále se prchá, padá do zajetí. Postavy se chovají, no, divně. Chlumský toho u kormidla moc nevymyslí. A voiceover Ondřeje Vetchého je dost rušivým nápadem!! ** až ***, měl bych podporovat tuzemskou kinematografii, ale nějak mi ty tři kusy tentokrát nesedí!! ()
Zbytečně natahovaná hra na schovávanou (scénáře) a honěnou (v bezkulisách) poválečnými Sudety. Jediný, kdo by opravdu zasloužil vystěhovat za hranice, jen pan režisér Chlumský a to za dokonalé zprznění zajímavého námětu o bezpráví a pomstě na (leckdy) bezbranných lidech .. ()
"Kto si myslí, že Vici ukáže cici, bude z filmu týždeň v rici..." Trochu poézie som si dovolil...Chlumský po filme Nedodržaný sľub ostal verný vojnovej téme, čo ma teší. Slabšie hodnotenie ma trochu prekvapuje, je to podstatne kvalitnejší film než 80 % súčasnej českej a slovenskej produkcie. Môžme mať výhrady k detailom príbehu- povrchne načrtnuté vzťahy vedľajších postáv, trochu divné chovanie J. Schmitzera - najprv pomáha potom strieľa, monotónnejší dej či trochu zbytočná "pointa" v závere, ktorý skôr sedí thrillerom a nie vojnovej dráme. Cez to všetko sa na to pozeralo príjemne, hudba je nádherná, herci predvádzajú slušné výkony a príbeh ponúka možnosť niečo sa z minulosti dozvedieť. Pre poniektorých bude možno dej málo dramatický, O. Vetchý prakticky celý film hľadá svoju Agnes po horách a domoch, všetko ostatné sú iba nabalené dejové linky. V. Kerekes ktorej prischla nálepka sexsymbol na počudovanie ťahá film sebavedome a hlavne jej postava dodáva filmu silu. Pobavil ma odkaz na Kpt. Nálepku a trochu divne pôsobí dedo a rozprávač príbehu, ktorý má modré oči. Jeho mladšia podoba-O. Vetchý naopak hnedé. Ako sa toto mohlo stať? Tesné, slabšie štyri hviezdy. 70%. ()
Nebýt zcela hrůzných dialogů, mělo by 7 dní možná i šanci být dobrým filmem, jenže to by se Urban nesměl pouštět do scénáře sám a alespoň si nechat pomoct od některého, ze zkušenějších kolegů. Snad jediné, čím se 7 dní zvedá nad úroveň totálního průměru jsou herci v hlavních rolích - Vetchý je tradičně dobrý (ale nechť se na mě nikdo nezlobí, jeho nadávání a nasraná agrese zde vůbec nefungovali, přitom ve Vendetě Vetchý ukázal, že mu ani taková poloha není úplně cizí) a Vica Kerekes zas povinně ukázala svůj hrudník v jinak naprosto, naprosto zbytečné scéně, dál je velká škoda, že Fjodor Bondarčuk (ač jsem četl nějaký ten rozhovor, stále je mi záhadou, jak ho tvůrci do svého filmu schrastili) neměl na natáčení více než dva dny, jeho postava Uvarova by stála za víc času na plátně. Přímo se nabízí srovnání s Habermannovo mlýnem, které v naprosto všech ohledech vyznívá pro 7 dní hříchů nepříznivě, průměr, sice snaživý, ale přesto průměr. ()
Eh, těšili jste se na film, kde vnadná Vica měla mít sedmi denní hřích? Pak budete zklamáni. Sedm dní hříchu pojednává o prvních sedmi květnových dnech roku 1945 v Sudetech. Po odstoupení pohraničí většina Čechů odešla a kdo chtěl zůstat riskoval nemalé problémy od německé většiny a nových přistěhovalců. Situaci mohla usnadnit přihláška k německému občanství, která se však v roce 1945 v rukách rudých gard mění v důkaz o kolaboraci. Vetchý a Kerekes jsou navíc smýšeným párem (což bylo v Sudetech celkem běžné). Ona Němka , on Čech. Chtěli jen zůstat doma na své hájence a on chtěl vykonávat svoji práci co uměl. Tak podepsal. Po šesti válečných letech, které se v horách nad Šumperkem zdály celkem vzdálené však přichází osvobození. Rudé gardy narychlo slepené z partyzánů, dobrodruhů, kolaborantů co náhle otočili i lidí, kteří se jen chtěli mstít či si jen nakrást. Samoty v kopcích tak jsou navštěvovány nejen ustupujícícmi a jídlo kradoucími zbytky německých jednotek, ale i ,,osvoboditeli RG'' kteří dorozkradli co nebylo ukradeno. při tom se vraždilo, znásilňovalo, mučilo - dyť to byli přeci Němci ti domkáři...RG svým způsobem se v některých oblastech (zvláště v pohraničí) chovaly hůře než ustupující jednotky. Vysoce hodnotím námět filmu, tato látka je v našich krajinách stále málo připomínána. Já sohlasím plně s Benešovými dekrety. Ale pokud se neustále zdůrazňují zvěrtva Němců co napáchali v naší vlasti, měla by být připomínána i zvěrstva na Němcích dějící se při osvobozování a následných odsunech. Tím spíše, že se povětšinou děla na civilním německém obyvatelstvu na které byla hozena kolektivní vina. Samozřejmě, i oni často volili Hitlera i oni často za okupace se chovali k našim ošklivě, i oni svým způsobem zatáhli půl světa do války... Ale odsun nemusel probíhat s takovými excesy, jaké kolikrát až v dnešní době vyplouvají s náhle nalezenými důkazy na světlo. Po Habermannově mlýnu zde máme tedy další film s tématikou pohraničí a odsuny... Potud by to vše bylo skvělé. Bohužel nějak jsem u filmu necítil žádné emoce. Kolem ústřední zamilované dvjice se od prvopočátku roztáčí soukolí historických událostí a divák znalý té doby tuší, co vše asi bude následovat. Ale i tak tam ta absence napětí byla. Od druhé poloviny filmu dochází k mnoha hodně kostrbatým zvratům až jsem měl nakonec pocit, že sleduji nějaký dobrodružný TV seriál ve stylu Zdivočelá země... To je velká škoda, potenciál tu byl, prostředí hor krásné, Vica k nakousnutí, ale přesto nic moc... Navíc se mi zdálo, že Vetchý chvilkami přehrával, což ale mohlo být i tím, že mezi ostatními herecky ,,vyčuhoval'' z řady. Celkem 2 ukradené stříbrné příbory, za námět přidávám třetí. * * * ()
50% ()
Hovořit o skvělé kameře, protože někdo vybral krásné exteriéry, je troufalost. Podobná, jako hovořit o tom, že film byl napínavý, pokus o dobrodružné drama nevyšel. Vetchého těkání lesem a jeskyní mě nebavilo, natož aby mě napínalo. Ale musím dodat, že Vetchý na svůj věk těká čile a ladně. Tvůrci se sice snažili o rádoby vyvážený pohled, ale já jsem již přesycena filmů o nebohých nacistech, které zákeřně tyranizoval český lid. V tomhle nic nového, ani objevného. Vnady slovenské krasavice mne nezajímají a pánové zůstali zahaleni (v případě Schmitzera bych za to ráda poslala tvůrcům květinové dary), takže ani ta erotická asi polovina filmu mne nezajímala. Půl filmu Kerekesová obnažovala vše, třetinu Vetchý někde pobíhal a zbytek filmu nestojí za zmínku. Hudba mne začala vadit až v samotném závěru, do té doby mne její opakovaní příliš neiritovalo. Abych jen nehaněla, ve filmu je moc hezky zelená tráva. ()
Vyzývám všechny (zejména sudetské) archiváře, aby historii chránili před zraky samozvaných scenáristů. Jinak se česká kinematografie z toho svrabu nevyhrabe. Z rámce běžných schémat vypadává snad jen postava sovětského velitele, ale ten se ve filmu mihne všeho všudy třikrát. A trojice slovenských hereček se svlékne. Možná jsem moc náročný, ale pro mne je to na hodinu a tři čtvrtě málo (30%). ()
Škoda, škoda, škoda. Tohle je pětihvězdičkový potenciál, zazděný technickým zpracováním a některými detaily, všechno může jít na vrub pana režiséra. Tak předně, jestli tohle někdo nominoval na cenu za kameru.... Kamera je příšerná, pokazila technický dojem. Kde byl polodetail, měl být polocelek, kde byl záběr přes rameno, měla být nasnímána postava. Už první záběr s nájezdem jeřábu napoví, že tudy cesta nepovede. No a pak ty detaily (díry ve scénáři). Hlavně to, že puška namířená od těla nemůže nikdy střelit do člověka, který jí u toho těla drží. V okamžiku, kdy revolucionáři organizovaně odvádí Němce za hranice, asi nikdo s puškou v ruce nebude běhat po horách, aby chytal někoho, kdo možná někde dvacet kilometrů daleko utekl. Sice mám ve znalosti Zdivočelou zemi, ale tam příběh začíná až osidlováním, takže přiznávám, že o násilném stěhování toho zase tolik nevím, všechno mi to ale přišlo dost přehnané, přehnaně informované, a až moc dobře organizované. Pokud se pohybujeme po časové ose jednoho týdne, těžko by obě strany měly takový přehled. Vůbec jsem nepochopil motivaci postavy Jiřího Schmitzera na konci, ale naštěstí to nebylo zásadní. S kulisami jsem spokojený, ale asi jsem z dějepisu dost zapomněl, fakt bylo v roce 1938 na sever od Hanušovic a Ostružné Německo? Čekal jsem, jestli Vicu zase svlíknou, a vono jo - sice zbytečný, ale krásný záběr. Hrozně těžké hodnocení, kolísá to od dvou do pěti. ()
Škoda slov. To se nepovedlo. Mizerný scénář. ()
Zajímavý námět, ale zpracování mě emočně nepoznamenalo. Charakteristika postav je povrchní. Chvílemi mi přišlo, že dvojice utečenců je na výletě a schovávají se před okolím. ()
Reklama