Réžia:
László NemesKamera:
Mátyás ErdélyHudba:
László MelisHrajú:
Géza Röhrig, Levente Molnár, Urs Rechn, Todd Charmont, Jerzy Walczak, Balázs Farkas, Gergő Farkas, Sándor Zsótér, Marcin Czarnik, Levente Orbán (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Strhujúci historický thriller, ktorý mení spôsob zobrazenia holocaustu a upiera divákovi bezpečný odstup od témy. Osvienčim, 1944. Maďarský žid Saul Ausländer je členom Sonderkommanda, ktoré je v mašinérii vyhladzovacieho tábora pridelené k práci pri plynových komorách a hromadách, na ktorých sa pália ľudské ostatky. Keď apatický Saul uprostred kopy mŕtvol objaví telo svojho syna, prebudí sa v ňom naliehavá potreba obstarať mu riadny židovský pohreb. Bez ohľadu na nebezpečenstvo, všeobecné utrpenie a plánovanú vzburu sa Saul vydáva na delirickú cestu koncentračným táborom s jediným cieľom – nájsť rabína. (Film Europe)
(viac)Recenzie (405)
Dostanete co čekáte. Tísnivou cestu koncetrákem pár dní před osvobozením, kdy vrcholí masové vraždění Židů, viděnou ve druhém plánu rozostřenou kamerou. Funguje to skvěle, z nezřetelných hromad čehosi v tělové barvě jde mráz. Každopádně ale nečekejte nějakou scenáristicky komplikovanou strukturu, zvraty nebo studii Saulova charakteru - film se soustředí prakticky jenom na zobrazení atmosféry a procesů uvnitř tábora. ()
nepříjemný film dějem i originálním zpracováním, ale nemůžu se zbavit dojmu že po vší té chvále sem čekal ještě mnohem intenzivnější zážitek. I když tu prostřednictvím hlavního hrdiny sledujeme všelijaká zvěrstva tak sem z toho nikdy neměl pocit, který sem si myslel že mít budu...65% ()
Navzdory tomu, že po většinu času filmu sledujeme hlavní postavu v blízkém záběru, není divákovi umožněno se s ní příliš identifikovat. Je to dáno tím, že nám záměrně nejsou dovysvětleny útržky informaci, které by objasňovaly Saulovu minulost, z toho důvodu nemůžeme chápat ani jeho motivaci, a jeho lhostejnost ke svému okolí taktéž není něco, co by divák automaticky přijal za své. Nerozumím potom tomu, proč je na film našroubovaná patetická narativní linka o snaze "řádně pohřbít svého syna", když mi je naprosto odepřeno s hlavní postavou soucítit a porozumět její snaze. Saulův syn tak nabízí spíše odosobněný prožitek pekelné mašinerie než empatický příběh vzdoru a jasného cíle. Ale přitom jakoby se snažil o obojí. ()
Drastická, brutální a syrová ukázka příběhu jednoho maďarského "uklizeče" plynových komor, který se celou stopáž snaží sehnat člověka, který mu za řádných maďarských zvyklostí pomůže pohřbít syna. Tento snímek vyplouvá na hladinu pozornosti hlavně kvůli opravdu všetečné POV kameře, která divákovi neumožňuje moc vidět kolem a naopak přispívá k jeho fantazii a představám, co to támhle asi vidí rozmazaného v pozadí. Nemes trápí diváka i za pomocí opravdu nepříjemných zvuků a grimas hlavního hrdiny a vy jen můžete hádat, co zrovna cítí. Na Son of Saul oceňuji hlavně formu zpracování, příběh už je trošičku jiná kapitola. Na něm není moc co hodnotit. Pomáhá nám akorát sledovat psychický rozklad a průběžné otrkání se hlavího hrdiny, kdy ve finále zjistí, že moc šancí na úspěch nemá a vyrovnává se s hrůznou situací svým vlastním způsobem. V kině opravdu nepříjemná věc, ale dobré vidět. ()
Oscar v kategórii Zahraničný film. ()
Na tento film som bol dosť zvedavý a prirodzene som sa na neho v podstate tešil. Ale od nejakého nadšenia to má fakt dosť ďaleko. Jediné čo bolo na tomto filme ako tak pozoruhodné, tak určite kamera v štýle point of view a taktiež sledovaná tematika na pozadí koncentračného táboru a všetkého toho organizovaného chaosu, ktorý sa tam odohrával. Ale inak dosť nezáživné, v mnohých fázach bolo Saulove putovanie priam až nudné a celková dejová línia sústreďujúca sa len na paranoidiné hľadanie rabína ma ničím nezaujala. Vlastne nechápem ako toto mohlo bodovať vo všetkých tých prestížnych cenách o najlepší cudzojazyčný film roka. Mňa to nepresvedčilo, a kľudne by som to hodil niekam na hranicu priemernosti. ()
Tentokrát nebudu do úvodu psát nic ironického. Toto téma si to prostě nezaslouží. Saulův syn je výborně, originálně natočen. Opravdu jsem měl pocit, že jsem u těch osvětimských hrůz přítomný a nedělalo mi to dobře. A to nikoli jen díky výborné kameře, ale i díky výborným zvukům. Co ale bylo zároveň největším negativem filmu je neschopnost sžít se s hlavním hrdinou, který je od začátku (logicky) již jen pracovní silou v odporné mašinérii, jenž kdysi byla člověkem. A absence člověčenství, to je pak kumšt vybudovat si pozitivní vztah k hlavní postavě. Tady se to jako u Člověk bez osudu či Běž chlapče, běž, nepodařilo. Navíc nevědomost, zda daný mrtvý chlapec je skutečně synem Saula či jde o nějaký projev Saulovi lidskosti v jinak zničené duši, či dokonce šílenství? To už si musí každý divák zodpovědět sám. Nicméně výše popsána námitka mi neumožňuje dát plný počet hvězd. Přesto ale toho Oscara za cizojazyčný film chápu. Saulův syn je přes zmíněný negativ velice poutavým, originálním a drsným pohledem do světa, kde se jedna mocnost rozhodla vybudovat továrnu na ničení životů lidí v masách. A už jen proto je dobře tuto krutou éru lidské civilizace připomínat. 80% ()
Velmi působivý celovečerní debut, možná i kvůli tomu bylo zvoleno téma vyhlazovacích táborů WWII. I když člověk viděl s touto tématikou desítky filmů, stále musí kroutit hlavou nad tím, jak tento proces genocidy připomíná dnešní velkosériovou výrobu. Tady se ale utírají podlahy od krve mezi čerstvými mrtvolami, hází se popel do řeky, rabují se šaty, zlaté zuby mrtvol a další zvěrstva. A to vše sledujeme defacto v POV Maďara, který se v tom všem rozhodne...že musí jednoho kloučka normálně pohřbít, a tak všude hledá rabíny, který jsou pak kvůli němu zabiti. Zápletka je opravdu dementní, až jsem si málem ukroutil hlavu. Z těch desítek filmů, které jsem na toto téma viděl, byl tento jeden z těch slabších. Bohužel. ()
Kamera a zvuk naprosto famozni. Kamera, ktera pres rameno ci pres nezaujaty a prazdny vyraz hlavni postavy sleduje deni v koncentracnim tabore je velmi originalni a zajimave. Uz pred projekci jsem tusil, ze v tomto filmu zvitezi forma nad obsahem, coz by mi nevadilo, kdybych tomuto jednoduchemu pribehu vice veril. Jednotlive dejove stripky uveritelne jsou, ale jako celek o poslednich dnech zivota Saula... no, nevim. Videno ve vyprodanem ostravskem Minikine. ()
Príbeh apatického Šaula, člena sonderkomanda v Osviečime, ktoré vykonáva všetky tie špinavé a nechutné práce v koncentračnom tábore do času, kým ich neodstránia a nevymenia za iných. Svojská kamera ktorá bola zameraná na hlavnú postavu a zaujímavý sprievodný zvuk, ktorý dokresľoval život a atmosféru v koncentračnom tábore, výkriky, rozkazy nadávky akoby z opodiaľ napĺňajú diváka pocitom hrôzy z atmosféry aká tam panovala, ten zvláštny pocit ešte dlho po filme vo mne ostal. Zanovitosť až posadnutosť s akou Šaul hľadal rabína pre riadny židovský pohreb zomretého chlapca (nie je podstatné či to bol jeho vlastný/nevlastný syn) bola akoby hybnou silou človeka - "živého medzi mŕtvymi". Smutný, zvláštny, ale dobrý filmík. ()
Objektivně je to na dobré čtyři hvězdičky, ale dva aspekty to u mě bez problému šoupají na plnou palbu. Zaprvé se mi moc líbilo to POV, které samo o sobě navozuje parádní atmosféru. A zadruhé je to taková nepředstavitelná šílenost, že jsem moc podobných nářezů v životě neviděl. Jeden z nejdrsnějších filmů vůbec. 95% ()
Zářná ukázka toho, když forma přebije obsah. Neupírám filmu Saulův syn velmi kvalitně zpracované téma, plné opravdu silných scén a především motání se v labyrintu vyhlazovacích táborů místy připomínalo cestu peklem, ale forma, kdy po drtivou většinu všechno sledujete z poza zad hlavního hrdiny často překážela v přehlednosti scén a dle mého názoru lehce kazí celkové vyznění filmu. Oceňuji, když se filmaři snaží o neotřelé zpracování, ale v tomto případě mi to lehce vadilo a také jsem možná očekával něco více po loňském Oscarovém hypu. ()
Straslivy. Intenzivni. Neuveritelny. ()
Právě jsem vylez z továrny na smrt, kterou mě provázel Saul, jeden z pracovníků osvětimského pekla. Byl jsem svědkem neskutečných zvěrstev. Válečný filmy, ať už se odehrávaji na bojišti nebo právě v táboře, jsou už vyčerpaný a nemají co nabídnout. Jenže filmaři v Maďarsku to pochopili a přišli s formou, která nemá obdoby. Kamera je neustále přilepená k hlavnímu hrdinovi, což boří hranici mezi divákem a plátnem a vy máte pocit, jako když jste přímo v ději. Díky tomu se nejedná o film, ale spíš o virtuální exkurzi, do které jste byli nedobrovolně zahrnuti a se Saulem musíte dojít až na konec. Tohle vám neukáže žádnej Ryan, Schindler nebo Pianista, tohle si musíte prožít sami … 9/10 ()
Chápu, co se snažil autor filmem vyjádřit, ale nadšení některých uživatelů sdílet nemohu. Pohled do zad hlavní postavy má u diváka nejspíš navodit pocit, že se v táboře nachází se Saulem - jako jakýsi jeho stín. Toto propojení by mělo posílit soucit s hlavní postavou a jejími pocity - jenže to by hlavní postava nesměla jednat tak s prominutím hloupě a nesmyslně. Saul se potácí táborem, jako kdyby byl někde na internátě, kde si může jít téměř kam chce. Když při vyklízení plynové komory objeví mezi mrtvolami svého nevlastního syna - ale otázkou je, zda to byl opravdu nevlastní syn - celým jeho problémem se stane sehnat rabína, který se nad mrtvým pomodlí. Během svého hledání ale rozsévá zkázu kolem sebe, a to navíc s neuvěřitelně tupým výrazem v obličeji. Sám se vzdal života, ale díky jeho rozhodnutí ohrožuje životy ostatních mužů z jeho komanda - je jasné, že vzhledem k tomu, že se jedná o Sonderkomando, dřív nebo později stejně zemřou, ale umanutá, až idiotská snaha Saula sehnat rabína a neustálé přetahování těla sem a tam mě prostě neoslovilo. ()
Silné etické téma holocaustu natočené velmi neotřelým způsobem, z čehož bych za normálních okolností byla nadšená, ale tady to nějak nezafungovalo. Absolutně jsem se nedokázala ztotožnit s hlavním hrdinou, kterému na můj vkus všechno až moc snadno procházelo, ač nevypadal na žádného lumena. Pocity znechucení nad lidským rodem z toho, co film z koncentračního tábora v Osvětimi ukazoval, jsem sice měla hodně velké, ale nic to nemění na faktu, že jsem se dějem pronudila až k samotnému konci, kdy mi na malou chvíli při tom jediném úsměvu byla ústřední postava sympatická. (65%) ()
Běhat se Saulem po koncentráku jako v počítačový hře, s detailem na jedny špinavý záda bez většího celku, ale přitom sledovat tento celek v pečlivý zvukový stopě, je sice temná, ale především po 107 minut zábavná podívaná. Do jaký míry "můžou" bejt filmy o Holocaustu zábavný, ještě nemám úplně srovnaný. ()
Jeden z nejlepších a nejsugestivnějších filmů na téma války, který jsem kdy viděla. Hluboký zážitek a nejen filmový. Jen jednoho u toho napadlo, jak je lidstvo neponaučitelné... a taky, že v současné české kinematografii nemá žádný film srovnání a že asi dlouho mít ani nebude, protože čeští režiséři se bojí říznout do válečných témat do hloubky... navíc i technické zpracování Nemesova filmu je absolutně na hraně nadlidských hereckých výkonů. Šest hvězdiček, kdyby se dalo. ()
Práci, kterou vykonává Saul, jestli se tomu ještě dá vůbec říkat práce, je na hranici lidských možností. Přežít za každou cenu , riskovat vše pro mrtvého v takovém prostředí je v podstatě fatální záležitost. Psychika, cena života, lidská důstojnost jsou zde rozmetány na hromady popelu . Neodbytná kamera, která Saulovi celou dobu dýchá za krk je hodně nepříjemná a zneklidňující. Staré známé téma podané jinak, s neznámými tvářemi, se zažloutlým nádechem, je velmi působivé. Je smutné, co některé generace musely zažít. A když si uvědomím čeho je tvor jménem ČLOVĚK schopen, není mi vůbec lehko. ()
Mám smíšené pocity. Rozhodně je to skvělý film, origináně řešený a brzy se stane klasikou v povinné filmové "četbě". Vím, že to údajně byl záměr, natočit film o holokaustu bez epického dojení slz, ale možná díky tomu jsem byl vtažen do filmu a ne do astrálních sfér lítosti a soucitu. Nevím jak ty hrůzné záběry působí na "normální" lidi, ale na mě to, díky mé úchylce ve studiu WW2, nacismu a holokaustu, nepůsobilo asi nijak. Samozřejmě jsem věděl, že se dívám na totální zrůdnosti, ale případný dopad na mě byl přebit vzpomínkami na mou návštěvu Osvětimi, když mi bylo 10 let, na vyprávění babičky, která jako malá potkala na konci války SS, prapradědečka, který zemřel ve Flossenbürgu na následky pochodu smrti 2 měsíce před koncem války, a plno dalších citlivých témat mé rodiny vztahujích se k nacistické zvůli. Jisté je, že se povedlo zachytit "život" v koncentráku naprosto realisticky - a to ne každý umí, a ne každý si to dovolí natočit. ()
Reklama