Réžia:
MaïwennKamera:
Claire MathonHudba:
Stephen WarbeckHrajú:
Vincent Cassel, Emmanuelle Bercot, Louis Garrel, Isild Le Besco, Chrystèle Saint-Louis Augustin, Patrick Raynal, Yann Goven, Paul Hamy, Djemel Barek (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Tony je po vážnej lyžiarskej nehode prijatá do rehabilitačného centra. Závislá na starostlivosti zdravotníckeho personálu a liekoch proti bolesti, využíva nečakane nadobudnutého času k spätnému pohľadu na turbulentný románik s mužom menom Georgio. Kto vlastne je ten muž, ktorého tak hlboko milovala? Ako mohla dovoliť sama sebe prepadnúť takej dusivej a deštruktívnej vášni? Pred Tony stojí ťažký a dlhý proces vnútorného i vonkajšieho hojenia... (Film Europe)
(viac)Recenzie (76)
Konečně po dlouhé době rozumná romantika pro vyzrálé jedince, které jsem porozuměl :D. Můj oblíbenec Vincent Cassel si opětovně jede svůj herecký nadstandard, který ho definitivně zařazuje do evropské herecké špičky. 130 minut se sice může zdát přestřelených, ale žádná scéna mi při opětovném zhlédnutí nepřišla nadbytečná. Filmový svět zkrátka potřebuje více takové Francie a Casselů! ()
Partnerský vzťah č. 3287. So všetkým čo k nemu patrí, v 130 minútovej stopáži a naprosto konvenčne. ()
Georgio se v jednu chvíli v nadsázce označí za krále blbců. Rád bych věřil, že právě takto jsme jej podle režisérky měli po většinu filmu vnímat. Tedy nikoli nepoučitelně zamilovaným pohledem Tony, která si svého partnera nepřestává idealizovat ani poté, co ji připraví o dobrou náladu, nervy a veškerý nábytek. Zatímco melodramata se nás většinou snaží přesvědčit, že skutečné štěstí spočívá v lásce až za hrob, v Mém králi láska z lidí doluje nejen jejich nejlepší, ale také ty nejhorší vlastnosti, které postupně převáží. Stejně jako ve skutečném životě, také zde se vztah ústředního páru mění ve válku eg a vysilující cyklus scházení a rozcházení, udržovaný v chodu částečně vírou (v nápravu), částečně strachem (z osamocení). V tomhle je film stejně bolestivě pravdivý jako v nepřizdobeném zobrazování hádek, opilosti nebo snahy rozchodit rozbité koleno. Film plný vnímavě odpozorovaných situací je ale pro diváka svou zacykleností současně podobně únavný jako jejich vztah pro Giorgia a Tony. Maïwenn tentokrát ještě více než v Polisse spoléhá na charismatické, s rolemi plně sžité herce, jejichž improvizovaně působícím dialogům, hádkám a postelovým hrátkám víceméně uzpůsobuje nejenom délku jednotlivých scén (přepálenou), ale i dramaturgii celého filmu (rozvolněnou). Úsilí o autenticitu, vyjma několika hysterických eskapád poměrně úspěšné, je vykoupeno tím, že se snímek společně s hrdiny stává čím dál nesnesitelnějším a od určitého okamžiku již ani nesděluje nic nového, pouze rozmazává projevy protagonistčiny rostoucí emocionální lability (čímž je naopak výsostně melodramatický). Navíc si nejsem jist, zda film nevyznívá jako varování před zamilováním (a vztahy vůbec) nechtěně, ale i díky tomu existuje slušná šance, že Můj král osloví jak cyniky, tak romantiky. 70% ()
Nikdy bych neřekl, že se dá náročná a emocemi nabitá vztahovka natočit s lehkostí, nadhledem a ve strhujícím tempu, nikdy ...až do té doby než jsem uviděl Mého krále ve kterém Vincent Cassel předvádí jeden ze svých nejlepších hereckých výkonů kariéry. ()
Klasické vztahové dramatično, které nedává moc smysl, ostatně jako vztahy obecně, ale na druhou stranu Vás zhypnotizuje na tolik, že chcete vědět víc a víc. A tak koukáte a koukáte a zároveň Vám dochází, že Vincent Cassel tu má asi nejpozitivnější roli v jeho kariéře, která nevyvolává strach, hnus a vztek, jako u jiných jeho rolí. No a když už se Vám bude zdát, že film začíná bejt zbytečně dlouhej, tak ho tvůrci velice decentně, ale po francouzsku, utnou. Takže Vám v duši zůstane jeden francouzskej pár, kterej dopadl tak, jak dopadl a Vy s tím stejně nic neuděláte. ()
Možná je matoucí, že Maïwenn prezentuje 'jen' něco, co natočili stovky filmařů před ní. Ale nemělo by zaniknout, že její verze dějin jednoho bouřlivého vztahu je plná bryskních dialogů, skvěle vypointovaných situací, charakterů, které si lze snadno oblíbit, a královské energie Vincenta Cassela. Vzácná situace, kdy nadhled, přístupnost a inteligence kráčejí v romantickém (melo)dramatu ruku v ruce. [Cannes 2015] ()
Od Života Adele možná nejlepší vztahovka. ()
Spočiatku ma až šokovalo neuveriteľne spontánne, bezstarostné, afektovane uvoľnené a smiešne teatrálne prehrávanie oboch hercov (o čo viac som v konečnom dôsledku ocenil „suchého a obyčajného“ Louisa Garrela z Rojkov, ktorý sa na nič nehral). Fakt som mal dosť, keď som videl, čo zamilovaný párik stváral pred kamerou. Bolo mi z toho až zle. Mal som chuť vziať hasiaci prístroj a hodiť ho do televízora. Alebo si doňho začať vrážať hlavu až do momentu, kým ju nebudem mať na kašu. Bolo to miestami až nechutné. Sorry, ale cítim to tak. Pôvodne som to chcel pozerať s pani manželkou, ale nakoniec som si to pozrel sám a som presvedčený o tom, že to zachránilo náš vzťah; ak by sme to pozerali spolu, určite by som požiadal o rozvod. Navyše sú obe postavy "zlé" – hysterická koza závislá na sedatívach (nesympatická Emmanuelle Bercot) a nezodpovedný, sexom posadnutý, prestarnutý týpek na ťažkých drogách a fete (kedysi môj veľký miláčik z Purpurových riek Vincent Cassel). To ozaj nie je moja šálka kávy. Ono je teoreticky zaujímavé sledovať citové vydieranie ženy, ktorá na začiatku bola normálna, mužom, ktorý je rovnako „spaľujúco šarmantný“, ako maniakálny (v tom zmysle, že ju túži vlastniť a nedovoľuje jej dýchať). Ale pozerá sa na to veľmi ťažko. Ak chcete niečo o „začiatku, strede a krutom konci jedného vzťahu“, siahnite skôr po osvedčenej klasike 500 dní so Summer. ()
Ďaľšia úchvatná konverzačná vecička.Akoby som sa dívala na jednu etapu svojho vlastného života. ()
Réžijne veľmi dobre zvládnutý film o príťažlivom kúzle narcistickej poruchy osobnosti. O tom, ako vzťahy nadväzujeme, čo nás dokáže okúzliť a opantať, ako ľahko sa dokážeme zaľúbiť a dlho ľúbiť, i napriek tomu, že nám niekto vo vzťahu vlastne celý čas ubližuje. Sú vzťahy patologické, toxické a aj normálne. Tony a Georgio mali vzťah plný vášne, pôžitkov a radosti, pričom takáto vzťahová dynamika obnáša aj veľa smútku, sĺz, utrpenia, rozchodov a návratov k sebe. Partner typu "King" vyžaruje svojou neodolateľnou energiou, panuje, dominuje, má svojich poddaných a jeho vzťah k žene je založený v prvom rade na manipulácii. Tak to vo vzťahoch robí, tak sa to naučil, tak mu to vychádza. A za sebou necháva zranenia a spúšť, aj keď je to s ním občas neskutočne krásne a čarovné. Vo filme možno oceniť najmä vykreslenie Georgovej osobnostnej patológie, ktorú v bežnom živote málokedy nájdeme práve v takejto podobe. Manipulácia na manipuláciu. Tony si síce liečila zlámanú nohu, predovšetkým si potrebovala vyliečiť svoje srdce a dušu.To, na čom môže byť vzťah zo začiatku postavený, nemusí trvať na veky a na pevný a trváci vzťah to nestačí. Dejová línia bola jednoduchá, priamočiara, zrozumiteľne vykresľujúca túžby, potreby, charaktery a celý vývin dynamiky vzťahov. Pekným momentom bolo zobrazenie transformácie hlavnej hrdinky. Získala si odstup od "panovníka", čo naznačila záverečná scéna. Pohľad na svojho kráľa bol o láskavosti a predovšetkým o nadhľade. ()
Na první pohled jde o dějiny jednoho vztahu, jakých jsou tisíce. Ovšem na druhý pohled jde de facto o francouzskou odpověď na známou trilogii Richarda Linklatera. Precizní herecké výkony Emmanuelle Bercot a Vincenta Cassela jsou jenom jedním z důvodů, proč je Můj král výjimečným snímkem. ()
Úžasné sledovať, čoho všetkého je schopná po uši zaľúbená žena. Počnúc od prehliadania partnerových chýb až po jeho in flagranti neveru a kašľanie na rodinu. Úvod snímku bol vynikajúci a pocitovo silný, ale čím ďalej tým viac to potom začínalo zabŕdať do obyčajnosti, fádnosti a plochých dialógov, pričom koniec príbehu celý akosi niekam vyšumel a po emotívnej stránke nevyťažil ani zďaleka toľko čo mohol. Inak strapatý V. Cassel mi tu neskutočne pripomínal čerta z jednej českej rozprávky. 70/100 ()
Videli sme to tisíc krát a tisíc krát to ešte uvidíme. Vzťah muža a ženy v priebehu rokov. Cassel hraje mladú dušu v tele stredného veku a jeho žena sa s tým pochopiteľne nedokáže zmieriť. Niektoré dialógy mi pripadali skutočne na hrane toho, čo je to urážka partnera, pričom partner, ale v podstate stále iba partnerka sa usmieva. Film je však o tom, že nikto nie je dokonalý, že bez odpúšťania by sme sa iba stále rozchádzali a scenár okomentuje aj to, že sa to tak v súčasnosti deje. Kam vzťahy a manželstvá budú v budúcnosti smerovať, sa už dá bohužiaľ pomerne s istotou predpovedať. Bohužiaľ mal Môj kráľ v mojich očiach jednu obrovskú chybu, ktorú mu nedokážem tolerovať. Jeho subjektívny čas je zhruba dvojnásobný. Ale ak niekomu ubehol ako voda, tak to akceptujem. ()
Můžete si to říkat snad tisíckrát pořád dokola. A je úplně jedno, jestli jste muž nebo žena. Tohle se mně přece nemůže stát. Bláznivě se zamilovat, hodit všechno za hlavu a začít si někým, kdo je na první pohled dokonalý, i když víte, že tam někde vzadu je nějaké ale. A nebo možná vnitřní alarm. I když houká na všechny strany, je Vám to ale úplně fuk. Ta prvotní přitažlivost je tak silná, že do toho jdete úplně po hlavě. Troufnu si tvrdit, že skoro v každém věku. Tohle skvostné vztahové drama s výborným Vincentem a možná ještě lepší Emannuelle je toho jasným důkazem. Na začátku spalující vášeň, na konci rozjímání, co jsem to vlastně udělal(a) špatně. Možná, že nic. Chyba není v Tobě ani ve Mně. Chyba je v tom, že nedokážeme žít spolu.... ()
Nemám slov, ale kopec myšlienok v hlave. Počúvať rozhovory tých dvoch, keď sa im darilo, sledovať všetky tie maličkosti a drobnosti medzi nimi, ktorých je plný film .. to bola jedna báseň. Film nie je super dokonalý, a obaja sa niekedy chovali ako kreténi ... ale no a čo. Idem si to pustiť znovu. ()
Další z reálnějších pohledů (tzn. bez příkras a naivity) na klasický vztah, který začíná láskou a končí bojem. 130 minut je nad rámec a sestříhat film o půl hoďky, vůbec by to výsledné podobě neuškodilo. Herecké duo velice dobré. ()
Zajímavě pojatá romance po francouzsku. Líbila se mi originálně natočená scéna v hudebním klubu v úvodu. ()
Požitkářská, euforická, drsná i hravá, ale především dialogově vytříbená francouzská vztahovka s několika fantastickými scénami úměrně těm, co vzbuzují lehké rozpaky... ostatně jako v reálu. Skvělá Emmanuelle Bercot a naprosto okouzlující, živelný, vtipný a neodolatelný Vincent Cassel (nevěřím, že to říkám)... cítíte tu bezmoc? :-) ()
Vzťahová dráma, akých som už videla desiatky. Táto ma však dokázala naozaj zaujať. Veľký podiel v tom určite zohrali obaja predstavitelia titulných úloh Vincent Cassel a Emmanuelle Bercot, ktorí sa stvárnenia svojich postáv zhostili naozaj kráľovsky. Príbeh šľapal od začiatku a ja som s napätím čakala čo bude ďalej. V závere to, ale žiaľ akosi ubralo na zaujímavosti a vyšumelo dosť do prázdna. Mohli sa tam trošku viac pohrať "s nožnicami". Za mňa však napriek tomu veľká spokojnosť. 80%. Videné v rámci projektu 52 films by women. ()
Další zářný příklad filmu, který by v USA nikdy natočit neuměli. Nejsilnější žánrová disciplína pro Francii a zvláště pro režisérku. Po Polisse Maiwenn opět nabídla strhující podívanou na zničující, ubíjející a toxický vztah, z něhož téměř nikdy nevede cesta ven. Emmanuelle Bercot podává famózní výkon, avšak nelze opomenout stejně uhrančivého Vincenta Cassela. Ostatní se kolem nich tak jen míhají, protože se soustředíme pouze na tu neuvěřitelnou sinusoidu plnou vzestupů a pádů v jednom vztahu, což někteří velmi dobře známe, podvědomě či vědomě vyhledáváme anebo před tím raději v pudu sebezáchovy utíkáme. Přesně proto mám rád francouzské filmy. ()
Reklama