Réžia:
Laurent LarivièreKamera:
David ChizalletHudba:
Martin WheelerHrajú:
Louise Bourgoin, Jean-Hugues Anglade, Laurent Capelluto, Anne Benoît, Nina Meurisse, Nathanaël Maïni, Vittoria Scognamiglio, Bernard Sens (viac)Obsahy(1)
Třicetiletá Sandrine je nucena vrátit se domů do Roubaix a žít se svou matkou. Je nezaměstnaná, a tak souhlasí, že bude pomáhat svému strýci v útulku pro psy, z něhož se vyklube překladiště obchodu se psy z východní Evropy. Rychle si v tomto světě ovládaném muži získá autoritu a respekt a vydělá peníze, které jí mohou zajistit svobodu. Někdy ale i dobří vojáci přestanou plnit rozkazy. (Cinemax)
(viac)Videá (2)
Recenzie (10)
Francie mně opět dokázala, že žádný téma jí není cizí a pokud se jedná o témata se sociálním podtextem umí je zpracovat jako nikdo další. Tady bych tenhle film snad ani nedoporučoval, milovníkům psů, protože fakt to co se tam s nima odehrává je prostě prasárna a jsem rád, že policie v této oblasti koná. Ovšem hlavní složkou filmu je Sandrine do který jsem po celou dobu stopáže nedokázal prinknout. Určitě ta holka měla extremně těžkou situaci a nezaviděl jsem jí ani jednu minutu existence a rozhodování. Ve chvíli kdy jí matka vyčetla večeři za 41 euro mě jí bylo líto a chtěl jsem jí obejmout, ale chvílema jsem jí prostě nerozuměl. Nicméně Louise je moje oblíbenkyně a mám rádost, že herecky dokázala zvládnout i psychologicky náročnou postavu velmi dobře. ()
Čierny obchod so zvieratami sa takmer vôbec nelíši od akéhokoľvek iného nezákonného obchodu. Svedomie a morálka nie sú žiadúce a priamy kontakt s živým „tovarom“ naviac vyžaduje aj absenciu citov. Sandrine city potlačila do úzadia a neprístupnosťou si vybudovala obranný múr. Frustrácia z nedostatku financií, ktorú vidí u svojich blízkych, ju poháňa k drsnej práci v strýkovom „útulku“. Ako dlho však dokáže premáhať vlastnú podstatu, je otázka udalostí a okolností, ktoré ju postupne nútia precitnúť a vysporiadať sa so situáciou. Drastické vyústenie nakoniec znamená očistu vzťahov aj obchodu. Európska kinematografia sa dokáže verne priblížiť bežnému životu a problémom, pracuje s prirodzeným prostredím a hercami, ktorí vedia preniesť na diváka rozpoloženie postavy. ()
Měla jsem si přečíst obsah od Enšpígla, protože pak bych do toho nešla, ale stalo se. Znovu to vidět nemusím, ale budiž tvůrcům chvála za přijatelné podání i když jsem to občas oběhla. Sonda do života jedné dívky, která ztratila mnohé a byla nucena vrátit se domů do neutěšených finančních podmínek. To jsem trochu nechápala, jsem asi naivně přesvědčená, že v těchto místech není nouze o práci. Nakonec pomáhala svému otci i když jí to bylo silně proti srsti. Nakonec to dopadlo tak, jak jsem tušila, ale myslím, že pro ní to bylo možná jediné východisko jak z toho kolotoče ven. Louise tu rozporuplnost hrála velmi přesvědčivě. I jak si držela odtažitost od obchodů, které byla nucena provádět a její vnitřní boj, který se týkal budoucnosti. Jako voják bojovala na výbornou. ()
Zoufalí lidé dělají zoufalé věci. Sandrine nejdříve přijde o práci, následně pak o byt. Má štěstí, laskavá máma ji ubytuje u sebe. A Sandrine se po hlavě vrhá do nelegálního obchodu. Konečně má peníze a naprosto neřeší, za co jsou. Žádné svědomí, žádná zodpovědnost, jen strach o sebe samu ji donutí zamyslet se nad svým konáním. Sandrine je ukázková antihrdinka pohybující se ve světě, kterému nepřeje štěstí. Vše je nejlépe vystiženo ve scéně, v níž její zoufalý švagr bourá zdi a táže se, jak to dělají ostatní lidé. ()
Johnny Hallyday zpívá moto filmu na rodinné zahradní seanci: "Je suis un soldat / Comme d'autres là-bas / J'attends le jour / Qui verra mon retour (Jsem voják / jako všichni tady / čekám na den / kdy se vrátím)". Obchod se psy je obchodem s lidmi. To je ovšem třeba dokázat! Ale nedokazuje to už sám film?! Nejdřív k prodeji psů: Ve Francii se ročně prodá ca. 600 000 štěňat, z toho pouze 150 000 je z legálních chovů. Výdělek z psince (chenil) je vyšší než z bordelu (překlad netřeba). První (a dosud jediný dlouhometrážní) film Laurenta Larivièrera (oceněný v Cannes v kategorii Un certain regard) má šanci se stát vlajkovou lodí soudobého "neorealismu", pro to jsou splněny i příslušné sociální podmínky. Jelikož se nepodařilo vybudovat socialismus s lidskou tváří (padl koncem 60tých let), ani kapitalismus s lidskou tváří (padl na začátku 90tých let), dejme se (s písní na rtech) do budování otrokářského řádu (samozřejmě výhradně s lidskou tváří). - Feudalismus s lidskou tváří musíme přeskočit, protože zahrádkáři do toho nepůjdou. K obchodu s lidmi se už nedostanu. I když jsem si to už sesumíroval, minulý týden jsem byl s kamionem v SRN (jako závozník; z Otrokovic 1 000 pneumatik do Emdenu; z Bremenhavenu 25 tun překližky z brazilských deštných pralesů do Rožmitálu pod Třemšínem). Ale to je spíš na marketinkovou studii. Pozn.: Pokousán od psa jsem byl dvakrát, vždy na kole, jednou u Hánova mlýna u Kocandy, a loni na Dědku pod Luckých vrchem. Zkurvený psi, mais nous sommes tous des soldats. ()
Reklama