Réžia:
Nikolaj LebeděvKamera:
Ireneusz HartowiczHudba:
Eduard Nikolajevič ArtěmjevHrajú:
Danila Kozlovskij, Oleg Meňšikov, Darja Ekamasova, Světlana Ivanova, Boris Ščerbakov, Vladimir Meňšov, Valentin Smirnitskij, Alejandra Grepi, Götz Otto (viac)Obsahy(2)
Životný príbeh legendárneho hokejistu Valerija Charlamova od jeho detstva, kedy strávil nejaký čas v Španielsku, odkiaľ pochádzala jeho matka, cez vzostup kariéry a vzťah s trénerom Anatolijom Tarasovom, považovaným za otca sovietskeho hokeja, až po začiatok takzvanej Série storočia, ôsmich nezabudnuteľných zápasov, ktoré proti sebe zohrali najlepší hráči Kanady a ZSSR v roku 1972. (STV)
(viac)Recenzie (188)
Pokud člověk něčemu zcela zasvětí svůj život, bývá v tom zpravidla velmi dobrý a velmi úspěšný. Charlamova si z dětství nepamatuji, neboť se stále řadím do generace, která dokáže vztyčit svůj meč na dlouhé hodiny a není k tomu třeba modrých pilulek. Jména mi byla pochopitelně povědomá. Život spjatý s těmito jmény už ovšem ne. Při úvodní šílenosti, která se sice odehrávala ve Španělsku, ale byla tak strašně ruská, se mi málem udělalo nevolno. Pokud bych měl celý film trpět všemožné ruské píčovinky, tak bych hodnotil velmi podobně, jako tomu bylo v případě tohoto ruského klenotu. Postupem času se z toho ovšem vyklubal celkem příjemný snímek pojednávající o drsné ruské přípravě, která byla ve skutečnosti velmi pravděpobobně ještě o něco drsnější a byla pouze pro filmové účely značně zkrášlená. Celý film směřuje k jedinému okamžiku - ke střetu dvou nejlepších týmů svých kontinentů. Musím se přiznat, že mi ani zásadně nevadil všudypřítomný ruský patriotismus. Člověk si za ta léta navykl na ten americký a tady se jen změnila hlavní role. Co mi ovšem vadilo byl odporný monotonní překlad v reálném čase všech postav nemluvících ruštinou do ruštiny. Neskutečným způsobem mě to iritovalo. Více už mě iritovaly snad pouze vlasy hlavního hrdiny, které byly zastřihnuté do tvaru hrnce. Na toho člověka se dalo koukat pouze na ledě, když se trošku zpotil. Příliš mě neoslnily ani záběry z hokejového kluziště. Vidím to na lepší tři hvězdy. Viděno v rámci Filmové výzvy 2017. Film mi vybral uživatel FFilipCZ. ()
Nemůžu si pomoci, ale pro mně je to opět na plný počet, bez nejmenšího zaváhání. Charlamov zůstane legendou, stejně jako byla celá sborná legendární a dlouhá léta nepřekonatelná. Nikdo filmu nemůže vyčítat politický podtext, jelikož to tak v té době prostě bylo. Soudruzi si prosazovali své a ruský hokejista zůstával nepřekonatelný, tak to jednoduše bylo. Žádná přihlouplá love story na pozadí, vše autentické a srozumitelné. Dostal jsem přesně to, co jsem očekával, dokonalou sportovní podívanou! ()
Film, který mi mnohé připomněl, i když Charlamov byl mistrem hokeje v době, když už jsem se o tento sport zajímal už jen povrchně. Film se mi líbil, ale objektivně ho mohu sotva posuzovat. Krátce popíšu proč, a nechám toho: Nevím, zda jsem už chodil do školy nebo ne, ale v rubrice sportovních zpráv Rudého práva jsem byl docela zběhlý, Tam jsem se také dozvěděl, že hokejový reprezentant Josef Golonka si ve vaně zlomil žebro a letos nepojede na MS. To mě uvrhlo do hlubokého zoufalství, pro nějž jsem neměl jiné řešení, než že se mistrovství odloží, dokud se Golonka neuzdraví a nebude moci nastoupit. Že se tak nestalo jsem považoval za krutou nespravedlnost vůči celému českému národu... Pane Lebeděve, natočte prosím ještě film o Golonkovi! ()
O legendární sedmnáctce, jak by se zdálo v úvodu? O jednom z nejrozporuplnějších a nejsvébytnějších trenérů/diktátorů hokejové historie ve vynikajícím Menšikovově podání? Pohádka o sborné a jejím "sovětském Naganu"; tedy té legendární sérii "studená válka na ledě", která ve spojení s následným evropským turné jednou provždy srazila gloriolu kanadského týmu? Je to mišmaš výše uvedených, ale ani jedno z témat není dotaženo. Charlamovovi nejzajímavější osudy to překvapivě ignoruje a pohádka tu končí prvním zápasem. Působí to spíše jako nažhavování domácího obecenstva na Soči. Celkově je to totiž ruskému divákovi šité na míru a tak to jen bují naivní ruskou "v prsa se bíjící" nabubřelostí dobře známou ze sovětských válečných snímků. Pokud to neskousnete, tak se to lehce změní v nechtěně sebeparodickou záležitost, pokud to však ustojíte čeká vás solidní žánrový snímek, kde je vše vypulírovaně bílé či černé (a pokud náhodou ne, tak se to raději neukáže) a kterému nestačí vzdát poctu a tak raději rovnou vystavuje zbošťující piedestal. PS: Až budeme točit film o Jágrovi, tak doufám, že si odtud vypůjčíme tu scénu s chladícími věžemi; úplně to vidím. Jágr v životní a kariérní krizi leze jednoruč mezi dvěma komíny Poldovky, přemýšlí o hlubokomyslných problémech a sleze jako o několik tříd lepší i cílevědomější hráč. ()
Když se Valerij Charlamov proháněl po ledě a sklízel v Sovětském svazu všechny ty ovace, já se takříkajíc ještě „houpal otcovi v pytlíku“. Nicméně jsem viděl docela dost materiálu a dokumentů z jeho doby i dob největší slávy Sovětské sborné a musím uznat, že to byli machři. Tento film je potřeba brát s velkou nadsázkou a ruským patriotstvím, ale jsem rád, že Kanadě dali pořádně na prdel jako správní „sovětští“ hokejoví hrdinové. Jasně, je tu spousta věcí, ve kterých se dost přehánělo (ale v kterém americkém filmu ne), zahrané to bylo slušně, Světlana Ivanova je pěkná baba a já se u toho prostě nenudil. Takže dávám nadprůměrné hodnocení. ()
Galéria (23)
Zaujímavosti (22)
- Branková konstrukce použitá v tomto filmu se neshoduje s tou, která se používala v tehdejší době. Spodní část branek dříve připomínala číslo „3“' a horní část, kam si brankáři obvykle odkládají lahve s pitím, zase vypadala jako velké písmeno „B“. Dnes branky vypadají spíše jako velké písmeno „D“. Tomuto opomenutí se nevyhl ani Hollywood ve filmu Hokejový zázrak (2004). (Indy_Brabino)
- Při 2. gólu Kanady v zápase je na tabuli čas 5:32 a komentátor říká: „Šestá minuta...!“ Gól ale vstřelil hráč Kanady Henderson až v 7. minutě zápasu. (montywalsh)
- Valerij Charlamov byl k hokeji veden otcem, matka o tom dlouho nevěděla, protože se obávala o Valerijovo zdraví. Aby byl Charlamov přijat do hokejové školy CSKA, otec ho dokonce vydával za staršího. (Robbi)
Reklama