Réžia:
Tom TykwerKamera:
Frank GriebeHrajú:
Ulrich Matthes, Marie-Lou Sellem, Floriane Daniel, Heino Ferch, Josef Bierbichler, Laura Tonke, Sebastian Schipper, Saskia Vester, Agathe Taffertshofer (viac)Obsahy(1)
René prožije večer v místním baru. Cestou domů vyfotí v podnapilém stavu při milování mladý pár, Marca a Rebeccu. Poté ukradne Marcovo auto a odjíždí s ním domů. V tu samou dobu vyjíždí místní farmář Theo k veterináři. Netuší, že v přívěsu je schovaná jeho dcera. V zatáčce zasněžené horské silnice dochází k autonehodě... René ovšem nemůže vypovídat. Již předtím trpěl ztrátou paměti. Nemůže se svěřit ani Rebečině přítelkyni Lauře, zdravotní sestře, kterou náhodou potkává v nočním baru... Osudy čtyř lidí, dvou dívek a dvou mužů, jsou propojeny nepoznaným tajemstvím. Kdo je viník a kdo bude skutečně potrestán? (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (46)
Obyčejný příběh z maloměsta položeného vysoko v horách zaměřený na pár postav, které se tak vzájemně neskutečně propletou, jak vraždami, tak láskou, tak mileneckými vztahy. Obyčejný film, který utíká pomalu, ale tak nějak zimně chladí příjemně u srdce. ()
Vynikající prolog, velmi dobrý nápad, bohužel se to režisérovi všechno nějak rozjelo pod rukama a film vyšumí do ztracena. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $323,041║Tržby Celosvetovo $1,070,000║ ()
Horské městečko a v něm propletenec osudů několika lidí. Každý ctí svoji barvu (praštilo mě to tedy až při bruslení, ale potom už jsem nemohla oči odtrhnout). Zdravotní sestra Laura v zelené v práci i v civilu, její kamarádka Rebecca vždy červená. Instruktor lyžování Marco v modré, který svůj vztah k „červené“ střídá se „žlutou“. Podivná autonehoda od které netečně odchází muž v černé .... muž s poruchou krátkodobé paměti, který jediný zapomíná dodržovat svoji barvu. Každý se snaží najít tu svoji cestu v komplikovaných vztazích plných nedorozumění, žárlivosti, ale i smrti a trestu. Poznámka na závěr, pokud máte předsudky vůči německým filmům Tykwer by to mohl změnit. ()
Zimní spáči je jako krásná holka, o které se vám ani nesnilo a přesto se vám ji povedlo sbalit. Jde s vámi k vám, jste oba ve velice dobré náladě a vše vypadá jako splněný sen, protože ta holka má vkus a umí se vyjadřovat, dokonce k tomu hraje i vhodná náladotvorná hudba... jenže pak, když má přijít vyvrcholení, vám narve prst do prdele. Může se vám to líbit, ale je to nefér a zvrhlé. Prostě se to nedělá. A tak říkám: STOP PRSTŮM DO PRDELE! ()
Zimní spáči představují moje první setkání s osobitým německým režisérem Tomem Tykwerem. Kolem jedné autonehody dokázal rozehrát zajímavou psychologickou hru, ale už tehdy jsem si uvědomil to, co se mi později potvrdilo při jeho jiných filmech. Sledovat jeho snímek znamená potkat krásnou dívku, smluvit si s ní rande a posléze zjistit, že jde o transvestitu. Jinými slovy, forma u Tykwera znamená rozhodně víc než obsah. Drama, které Tykwer rozehrál, nemělo z mého pohledu důstojné zakončení. Celkový dojem: 65 %. ()
TOM TYKWER, ZIMNÍ SPÁČI (1997) ________ Zasáhne prozřetelnost? Co nemá být vidět, po tom se slehne zem? Zemře „ďábel“, protože se to má? Jste-li přesvědčení skeptici (oxymoron)? Možná vám při tomhle filmu něco párkrát uětědří políček. ____ Létající kamera si prohlíží neosobní zimní horské scenérie. Později na sebe nezřídka vezme příznačnou roli oka, co zeshora „do všeho vidí“. Ze svého pohledu ukazuje, spojuje, přivádí k sobě, svazuje. Až tatáž kamera pro změnu začne kroužit kolem hlavy – bude to proto, že vidí i dovnitř té hlavy. Barvy tu hoří, tečou, rvou se spolu i hladí, hádají se, uráží se a užívají si blízostí žádaných těl – žijou si vlastním životem, prolínají se s postavami, prosakují skrze ně. I když je to možná jen divnej pocit. ____ Film, ve kterém nikdy nemůžete vědět, co vše, krom žhavého popela, vyhasíná, když hasne cigareta. Francouzskou autorku nestejnojmenné literární předlohy (a spoluautorku scénáře) A.F. Pyszoru inspiroval jistý Shakespearův sonet o lidské vášni, jež sebe samu stravuje. Sonet jsem si přečetl. Novelu nesehnal. ____ Dovětek: V baru, setkání po mnoha letech: Hele, než se rozpijeme, pak bych na to zapomněl, viděl jsem takovej film. Německej. Dostalo mě to do kolen. ... Jen se to tak mihlo před pár lety na "dvojce"... A slehla se po tom zem... Sháněl jsem ho trpělivě celý tři roky... A myslel jsem, že by se ti (sahám pod stolem pro doslova vymodlenou DVD placku do batohu...)... Od půllitru se ozve: Ty kecáš, že máš pro mě Zimní spáče...!? ()
Atypická záležitosť... Už úvod je rozpačitý. Pri čakaní, kedy začnú čriepky mozaiky do seba konečne zapadať, by bežnému divákovi vyšlo sako z módy. Ešte atypickejší je záver, ale načo prezrádzať. Nech si každý sám dôjde k svojmu trpkému koncu a nech si ho každý sám sebe vyloží. Vzťah medzi Marcom a Rebeccou je jeden z najpovrchnejších, aké som na plátne videla. To neznamená, že je zle zobrazený alebo zahratý. Takéto sú proste vzťahy. A nielen s inštruktorom lyžovania. ()
Dost nudnej film! ()
Tom Tykwer ma vždy vedel vtiahnuť do deja. Navyše jeho snímky sú zahalené takou zvláštnou podmanivou atmosférou. V tomto prípade tu máme jedno mestečko s lyžiarskym strediskom a v ňom osudový prepletenec niekoľkých ľudí, ktorí sa nevedomky ovplyvňujú viac, ako by si mysleli. Skladačka o jednom nešťastí a hlúpej náhode, ktorá vás prinúti popremýšľať a všímať si aj rôzne detailíky, ktoré spolu utvárajú dej. Môžem len odporučiť. 85/100 ()
Originální režijní styl Toma Tykwera mě už tolikrát překvapil a udivil, až se mi nechce věřit, že ho měl vybroušený už v tak ranném (druhém) díle své tvorby. Zimní spáči mají výbornou vypravěčskou strukturu, která se točí kolem jedné dopravní nehody, to vše je doplněno zajímavě-barevnými postavami, přirozeně působícím prostředím horského střediska a perfektní náladotvornou hudbou, která někdy dokáže atmosféru dostat do neuvěřitelných emočních výšin. Láska v balení od Toma Tykwera je prostě -ač to zní nechutně- úchvatná. 80% ()
Mám ráda Toma Tykwera. ()
To je asi poprvé, co mi Tykwer nějak zvlášť zrovna nesedl. Úvod je rozhodně zajímavý, ale následné podivné chování některých postav mi zkrátka kazilo celkový dojem. Ctění jednotlivých barev je super - jako pěst na oko - mozek to ví, ale uvědomuje si to jen někde vzadu a divák neví, co to vlastně je. :) Přesto mě to celé nějak obešlo.. ()
Ten typ filmu, ktorý vo mne zanecháva zvláštny pocit a neviem to ani vysvetliť. Pohlcujúce, podmanivé ... farebne a hudobne zaujímavé. ()
Tykwere, Tykwere...čím to je, že mě pokaždé tak dostaneš. Čtvrtý zhlédnutý film a opět za pět hvězd. Pekelně depresivní příběh několika lidí, propletený do sebe tak záludně, jak to jen jde a ponurá melancholická atmosféra zmrzlého horského městečka vytváří spolu hudbou a kamerou vynikající snímek. ()
Zimní spáče jsem viděla po Lole, Princezně a bojovníkovi a Nebi jako čtvrtý film Toma Tykwera a považuji ho bezkonkurenčně za nejlepší film tohoto režiséra. Atmosférou mi silně připomíná Návrat idiota, jelikož se odehrává ve stejném bezčasí mezi vánoci a Novým rokem, příběh je rozehrán mezi dvěma dvojicemi (dívky spolu také bydlí) a pátou postavou je trochu podivínský promítač René. Naprosto mě fascinovalo barevné pojetí postav a vůbec celá výtvarná stránka filmu, završená závěrečným letem Marca. A nesmím zapomenout na to, že se tam ještě mimo jiné řeší otázka viny a trestu - pro mě to tedy Tykwer vyřešil k mojí naprosté spokojenosti. Děkuji tímto uživateli lupuscanis, který mi tento film doporučil. Máš to u mě, vlku. ()
Myslím si, že je to prostě fáze mnoha mladých filmařů. Myslím ta potřeba ztvárnit příběh o několika postavách, které svede dohromady neuvěřitelná shoda náhod, aby tím předvedli naši neschopnost ovládnout nevyzpytatelný osud a ironicky přijali svoji pozici v neuchopitelném plánu všehomíra. Nebo tak něco, prostě tohle téma nemám rád. Winterschläfer jej alespoň obohacuje o motiv přenesené viny, což je docela zajímavá teorie, nicméně alibistická až běda. Není divu, že se k ní film musí prokousávat skrze debilní postavu Marca, která jakoby vypadla z nějakého osmdesátkového slasheru, kde by hrála roli středoškolského fotbalisty. Kamera ovšem opět skvostná. ()
...angličtina má na podobný zážitok slovo POIGNANT. V preklade: naliehavý, dráždivý, hlboko dojímavý, prenikavý, pálčivý, štipľavý, bolestný...a ja pripájam: FAREBNÝ, neoprávnene opomíjaný a jedinečný. Najlepší Tykwer...POIGNANT, naučte sa to slovo, POIGNANT. ()
Malé městečko uprostřed krásných hor, kde se neustále sype sníh a vše je nádherně bílé, čisté. Zelená Laura, černý René, červená Rebecca, modrý Marco a k nim hnědý Theo. Jejich osudy se navzájem propletou a zpečetí je tragická autonehoda. Snímek se bez diskuze může pyšnit třemi věcmi, tou první je velice zajímavý a poutavý příběh, tou druhou je působivá a takříkajíc pohlcující atmosféra a tou třetí je dokonale zvolená hudba. Bylo mi potěšením, děkuji. ()
Prvních deset minut nic moc, ale pak vás film vtáhne, zatne drápek, v uších Vám bude znít žalostné ržání kobylky v přívěsu a pŕed očima budete mít zoufalství jejího majitele a zároveň táty holčičky, která leží ve sněhu opodál.Vždy rudé šaty jedné z dívek a tmavozelené oblečení její sestry brunetky. Dveře do domu v zasněžených horách jako od dědy Mrazíka.Lyžařský instruktor se svým zmatkem v hlavě ve vztahu k ženám, mladý promítač v kině, který trpí krátkodobou ztrátou paměti a aby se neztratil sám sobě, fotí každý den.A nehoda,ta nešťastná náhoda... Tenhle film bude domnívat ve Vaší hlavě, je totiž o životě. A je sakra dobrej. ()
Reklama