Réžia:
Tomáš KudrnaScenár:
Tomáš KudrnaHudba:
Michal PajdiakHrajú:
Miloš Zeman, Karel Schwarzenberg, Jana Bobošíková st., Vladimír Franz, Táňa Fischerová, Tomio Okamura, Jan Fischer, Daniel Hůlka, Filip Renč, Marek Vašut (viac)Obsahy(1)
Jeden z historických okamžiků novodobých českých dějin – první přímou volbu hlavy státu v České republice – zachytil režisér Tomáš Kudrna v novém dokumentárním filmu Hledá se prezident v produkci společnosti Negativ a v kinech se objeví dva týdny po inauguraci nového prezidenta. Na pozadí dramatických událostí doprovázejících první prezidentské volby se tvůrcům podařilo zachytit obraz jednotlivých kandidátů tak, jak je nebylo možné poznat prostřednictvím zpravodajských médií. Film přináší řadu pohnutých i humorných momentů z volebního zákulisí a přibližuje divákům soukromou tvář kandidátů i lidí v jejich blízkém okolí. Filmový štáb s většinou uchazečů o prezidentský úřad natáčel už od července minulého roku, zaznamenal dramatické okamžiky při shromažďování podpisů, zákulisí volebních kampaní devíti kandidátů v prvním kole i finále prezidentské volby v kole druhém . Ústřední osou filmu je cesta hlavních kandidátů od začátku jejich volební kampaně až k rozhodujícímu okamžiku volby. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (154)
Dokument má dokumentovat a nevyjadřovat sympatie autora. Proto ODPAD. ()
Já mám tenhle vyprávěcí odstup u dokumentů asi nejradši...jde o velmi křehké hranice vnímání, jak politici zobrazují sebe, jak je vidí média, jak je vnímají lidé a co si všechno dokument může dovolit. Paradoxně patří dík všem zúčastněným, že do toho šli. Není to totiž o tom, že vidíme, co už známe (tak by se šmahem dala odsunout většina faktografické filmové produkce), ale o tom, že skutečnost překonává naše nejbujnější představy. Politika, potažmo veřejný život, je totiž stále světem fascinujícím, i přes české kverulantské hašteření. Ale pokud by někoho hrozně zajímala nová fakta, tak Vratislav Mynář je velice podobný Štěpánu Marešovi a Jan Fisher má až moc velkej nos. 100%! ()
Bylo to o něco lepší než podobnej dokument Spřízněni přímou volbou od Klusáka a Remundy. Problém je v tom, že zatimco Klusák s Remundou to svoje veledílo zveřejnili poměrně rychle po volbách, tak tohle se do televize dostalo až zhruba o rok později, takže už to všechno bylo poněkud vyčpělý. Navíc nejzajímavější a nejvtipnější momenty jsem stejně už viděl v trailerech a různejch ukázkách. Vtipný akorát bylo, jak na konci nějakej študentík s červenejma až fialově zbarvenejma tvářema se skoro rozbrečel, když Želé podpořil před 2. kolem Zemana. ()
Uff, tak tohle asi vyjelo z nějaký výrobní linky na dokumenty bez ksichtu a bez přidaný hodnoty. Pořád to opakuje to, co už dávno víme: že Zeman leje, že Karla to pak už asi moc nebavilo, že Bobo je groteska a že Fischer má asi nějakou panickou poruchu. Je smutný, když musí nejzajímavější moment celýho filmu obstarat konkurence, totiž Klusák, který dokázal jít do konfrontace se Šloufem v Tophotelu. Hledá se dokument. 50% ()
V našich poměrech nadprůměrný časosběrný dokument zachycuje, zdá se, to skutečně nejpodstatnější z historicky první přímé prezidentské volby. Žádný z kandidátů tu není jen černobílý; střídá lepší momenty s těmi, u kterých by nejraději nebyl. Přesné zachycení Schwarzenbergova politováníhodného výroku o Edvardu Benešovi jako válečném zločinci de facto by kdekoliv jinde než u nás znamenalo předčasný konec politické dráhy. Na věci nemění nic ani to, že výrok byl řečen s vioditelnou bezelstností muže neznalého blíže věci (zdvořile řečeno). Lidsky na mne nejvíce zapůsobila Taťána Fischerová. Celkově: pod drobnohledem všetečné a nanejvýš všímavé kamery se většina kandidátů jevila podstatně lépe než ti, kdo tuto volbu umožnili nebo ti, kteří o ní psali. Ty nebo ony excesy, které nejde přehlédnout, nepřesahují to, co známe z vlastní zkušenosti z našeho okolí např. z komunálních samospráv. Je jen potěšitelné, že i když se autoři dokumentu netajili svými sympatiemi, dokázali odolat levnému pokušení průzračných preferencí svých favoritů a nikde nepřekročit meze nepodjaté novinářské profesionality. Těch 90 minut, po které dokument sledujete, se rozhodně nenudíte. A v ledasčems si doplníte své znalosti. ()
Obstarožný strýco, ktorý ideové priority, prebúdzajúc sa z večného spánku, zo seba príliš nevydoloval vs. buranský ožran, bonmotujúci v závislosti od hladiny alkoholu, otravujúci aj večnou túžbou uspokojiť závislosť druhú - nikotínovú. A čože duelu predchádzalo? Gumený moralista - komunista, populárnejších nenávidiaci socialista, ezotericko toltécka dáma, buchta s nulovou popularitou a 100%nou ambíciou a ďalší strýcovia, tvoriaci štafáž. Aha, aby som nezabudol, ešte tam bol jeden avantgardný umelec, z ktorého sa po vstupe do ringu stala želéovitá figúrka, tvoriaca podržtašku opilcovi. Skvelý pohľad, stávajúci sa však časom o to nudnejším, o čo roztodivnejšie správanie týchto nesympatických figúr ukazoval. Vyvolení na politickú nôtu. Na Slovensku to však nie lepšie, len iné. Vyvolení 2 predstavujú geroja moci, čo si nevšimol november 89, diskusie s protivníkmi odmieta, bilboardového mága, zbohatnúceho na úžerníckych pôžičkách, ezoterikou predchnutú dámu, hlásajúcu presuny tela mimo hmotný svet, "skromných" pánov s cirkevnou agendou, štafáž a herca - revolucionára, varujúceho pred novodobou totalitou heslom: "Znovu ide o veľa.". Nejde. Ide len a len o túžbu byť hore. ()
Tragikomedie s tím nejsmutnějším koncem a spíše než ryzí dokument hlavně celovečerní rekapitulace rok starých událostí. Pár zajímavých pohledů do zákulisí se zde rozhodně najde (Fischerova scénka s nespokojeným dobrovolníkem), ale jinak se jedná po většinu času o dokument, který svého potenciálu využívá bohužel jen z poloviny a ukazuje hlavně všechno, co už z televize moc dobře známe. V některých situacích je totiž až bolestivě vidět, že Kudrna zde hrál pozici pouhého pozorovatele, nerýpe a nedostává se tak v jistých situacích na dřeň. Navíc tvůrci až příliš počítají s tím, že divák celou tu mediální masáž moc dobře zná, a tak o některých důležitých událostech (Okamurovo odstoupení) vůbec neinformuje. Za pár let tak bude dokument svoji hodnotu paradoxně spíše ztrácet, než aby na ní více nabýval. 50% ()
Myslím, že do značné míry se u hodnocení projevuje fakt, že většina hodnotitelů není spokojena s výsledkem. Protože těžko šla tahle látka udělat o moc líp. Je to poměrně pěkně zpracovaná reality show s hodně povedeným castingem. Je tu řada charakterů, které se starají o zábavu. Samozřejmě je jím především zasloužený vítěz této soutěže, Miloš Zeman, což je člověk, který nezavře ústa a co z nich vyleze, to je většinou perla. Ale není tu jen on. I Jiří Dienstbier se kvalitně staral o zábavu, stejně jako Jana Bobošíková. Překvapivě zajímavá byla i Táňa Fischerová a v těch několika málo scénách i Přemysl Sobotka. Škoda, že tak brzy vypadl Tomio Okamura, protože to, co tam do té doby měl, bylo opravdu krásné. Naopak zcela neviditená byla Zuzana Roithová. Bylo příjemné sledovat i pád Jana Fischera. Obecně je tu celá řada zajímavých situací. Dokument nikomu nestraní, prostě je to takový sběr toho nejpozoruhodnějšího...a pokud u někoho nic pozoruhodného nebylo, tak tu taky moc není. ()
Skvěle zkonstruovaný český melodram, ve kterém se režisér se scénáristou stahují do pozadí, aby mohlo dostatečně vyniknout herecké mistrovství všech hlavních (i vedlejších) aktérů. Těžko říci zda je dokument ve výsledku skutečně natolik nestranný, jak režisér Kudrna před premiérou tvrdil. Hlavně v poslední třetině je z filmu cítit velká inklinace ke knížeti, což mě osobně je sympatické, na druhé straně to může zavánět mírnou manipulativností s fakty. Naopak některá fakta získávají nové a zřetelnější souvislosti (Šlouf, Fischer, Schwarzenbergova prohra ad.). Problém představují především samotné hvězdy filmu, u kterých se divák až do samého konce může jen domnívat jak moc velké divadlo hrají a do jaké míry se do své role skutečně vžily. Šokující podívaná se nekoná. Spíše úsměvná česká groteska o tom, jak Miloš k hradu přišel, pravda ke konci s krapet mrazivějším podtónem. Snad dříve nebo později nebude národ parafrázovat jednu českou píseň, o tom že jsme v prdeli a zvolili jsme (jste) si ho sami. ()
Co se dokumentu týče, je to jen slepenec toho, co každý už dávno a několikrát viděl, pokud v průběhu voleb aspoň jednou za týden prošel kolem televize. Čekal jsem větší a odvážnější sondu do zákulisí, dočkal jsem se ale ´jen´ řemeslně dobře zvládnuté památky na významný milník v našich dějinách. No a co se týče samotné volby; nejde o to, kdo vyhrál, ale o to, jak. A pak by taky pro příště nebylo od věci, kdybychom se my Čecháčci, samozvaní králi mezi lidmi, dokázali řídit vlastním rozumem. Pokud ho teda vůbec máme, že? ()
Ironií okolností jsem tento filmový počin shledal stejným fatálním omylem, jako sám výsledek prezidentské volby. Osobně bych od tohoto dokumentu čekal nekompromisní nahlédnutí do špinavého zákulisí, fundovaný komentář a vyjádření osobního stanoviska. Namísto toho jsem dostal jen nesouvislý sled záběrů s nulovou vypovídací hodnotou, které zásadně postrádají nějaký jednotící princip a autorský komentář. Nazývat toto dokumentárním filmem se mi zásadně příčí, toto podle mě nemá s dokumentem nic společného a o prezidentské volbě to neříká nic jiného, než že by to byla ubohá fraška. Pokud člověk sledoval tehdejší mediální pokrytí celé prezidentské volby, nemohl se v tomto filmu dozvědět nic nového, koukat na něj je tedy i s odstupem naprostá ztráta času, která může nanejvýše tak znovu jitřit staré rány a vztek nad tím, koho si tenhle zkurvynárod zvolil na Hrad. Nechce se než uplivnout si a znovu hlasitě zvolat: na mě nekoukejte, já volil knížete. ()
Můžeme očekávat, že Tomáš Kudrna natočí volné pokračování, v němž sestříhá záběry průmyslových kamer z libovolného obchodního centra. Bude to stejně napínavé, stejně pracné a také to bude mít stejnou vypovídací hodnotu. Opět nestačím žasnout, na co se v tomto státě najdou peníze. Dokument nepřináší naprosto nic nového, pár záběrů na volební štáby sice nových asi je, ale krom aktérů určitě nikoho nezajímají. Jedinou přidanou hodnotu spatřuji v krátké vsuvce z volebního štábu Jana Fischera, v níž se tehdejší student práv čílí nad podporou Zemana. Pravda, od té chvíle začne dokument stále nápadněji podsouvat názor Kudrny, že prezidentem měl být kníže. ()
Ty kontrasty! Ten Bobobus. To cíčko. Ta lež. Škoda, že se po filmu nemůže volit znova. Já bych volil Karla! Stejně jako tenkrát... ()
Kudrna kdysi prohlásil: "Netočím dokumenty proto, abych ukázal objektivní realitu, pro mě je důležitější můj názor." Proč ne, i tohle je způsob dokumentaristiky a i ten nejpravdivější dokument má v sobě něco subjektivního autorovo. Tento dokument tedy vyznívá až extrémně protizemanovsky, ale proč ne, ten pán ty všechny kraviny prohlásil s vážnou tváří a jen fajn, když se na ně jeho fandové i odpůrci podívají... Jen to chce od diváka (stejně jako při všech jiných dokumentech) hodně kritického uvažování. Každopádně o zábavu nebude nouze, nejen chytrák Miloš perlí, geniální jsou i záběry bobobusu aneb buchty od buchet co pečou buchty, správnej kluk Jirka Dienstbier nebo Tániny hippie seance... Stodesetiminutová stopáž je lehce přepálená a chvílemi se snímek začíná utápět ve stereotypu...na druhou stranu, příprava na první přímou volbu jiná bohužel nebyla. ()
Nádherný pohled do zákulisí přímé volby prezidenta, kde Milošek denně prožívá alkoholové, či alespoň kuřácké seance a hrozně u toho válí. Zjistit, kde si člověk může konečně zapálit patřilo jistě k nejpodstatnější činnosti každého dne. Naopak Jiříček se snaží veškerými prostředky ostatní urážet a zesměšňovat, což je docela příjemné. Já se bavil neskutečně. Mnohem více, než jsem si dovolil očekávat. Je to opravdu vtipné a úderné. Kameramani se dostali tam kam měli a některé záběry opravdu stojí za to. Výborný dokument. Kdo absolutně nesnáší Miloška, tak mi zřejmě nedá za pravdu, protože je zaujatý a hodnotí spíše nepříznivé výsledky voleb než jejich průběh. 4* ()
Zajímavé jsou ty chvilky, kdy se můžeme podívat do zákulisí jednotlivých volebních štábů. Jinak je to jen rekapitulace předvolební mediální laviny. Chtělo by to nějak zpřehlednit, třeba uvést, kdy a proč vypadl z řad kandidátů Tomio Okamura, takhle je to jen na jedno použití a za pár let se v tom už nikdo nevyzná. ()
Byla jsem znechucena podruhé.. Ne nad kvalitou filmu, ale samozřejmě nad výsledkem voleb, pocit znechucení ještě umocňovala možnost nahlédnout do zákulisí celé volby. V dokumentu je vidět to, co bylo o této "reality show" veřejnosti skryto. I přes skoro dvouhodinovou délku jsem se osobně ani chvíli nenudila, naopak - vysvětlilo se mnoho s volbami spojených skutečností. ()
Hezká vzpomínka na ty časy. Ukázalo se, že Miloš Zeman má největší charisma, je nejchytřejší, má sociální cítění, říká co si myslí a má smysl pro humor. ()
Nelze hodnotit formu ani obsah jinak než průměrně. Obsahem to bylo chaotické, místy přes hluk špatně slyšitelné (obvykle nejpodstatnější výroky), celkově jde o šmírovácí dokument, nic hlubšího v tom nelze hledat, pokud někdo nechce vypíchávat slova proti výherci voleb nebo jiné protimluvy, což doufám není ničí záměr. Formou se pak dá těžko něco citelně napravit, když se vlastně nasnímávají kusé sekvence, několik desítek osob, jenž je třeba vzájemně propojit a dát tomu jakýstakýs smysl. Krásně se ale ukázalo, jaký kdo v nitěrném drobnohledu je, respektive, kdo má solidní vystupování a nadhled ať před publikem nebo mimo něj. Já mám v tomto ohledu jasno a nejsem vůbec zklamaná. ;-) ()
Není to na čistých 100, spíš je to taková "lepší čtyřka", nicméně bavil jsem se a řekl bych, že hlavně z části před druhým kolem to mapuje věci celkem fér (pak už to hodně fandí Schwarzenbergovi). I když to točil někdo, kdo eMZáka zjevně nemá rád, stejně z toho vylejzá jako hráč, který okamžitě opanuje prostor, je pohotovej, bystrej a nápaditej. Svoje soupeře dává o ligu, a to má přitom už dopoledne obvykle nejmíň jednu flašku v sobě. Karel je tu druhý hráč - nenechává si vnutit tempo, má svůj styl, ale nakonec dojede na účast v nepopulární vládě a naprosto pitomou poznámku o tom, že by Beneš patřil před soud v Haagu. Za mne dobrý, filmově i dokumentární hodnotou. ()