Réžia:
Isao TakahataKamera:
Keisuke NakamuraHudba:
Džó HisaišiHrajú:
Aki Asakura, Kengo Kóra, Tacuja Nakadai, Takeo Čii, Rjúdó Uzaki, Šičinosuke Nakamura, Isao Hašizume, Tomoko Tabata, Nobuko Mijamoto, Takaja Kamikawa (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Po vysvobození ze sevření bambusového stvolu vyrůstá kouzelná nymfa v nádhernou ženu. Netrvá dlouho a začne jí nadbíhat zástup poblouzněných ctitelů. (Netflix)
Recenzie (51)
Tento film ukazuje, jak vypadají klasické japonské příběhy. Nejde tak o to, co se děje, ale o to, jak se to děje a kde se to děje. Takže pokud jste člověk, který má rád moderní vyprávění, tohle není příběh, který by vás dokázal zaujmout. Pokud ale máte rád klasické Japonsko, tak tohle je přesně ono – barvy, charaktery, styl vyprávění, hudba. Krásné pastelové barvy a „obyčejná animace“ dodávají kouzlo příběhu, který se v Japonsku traduje už od starověku. A my máme to štěstí, že nám ten příběh vyjde knižně – O starém sběrači bambusu. ()
Oscar 1 nominace: Animovaný film ()
Trochu zklamání vzhledem k nadšení, které panuje v obci kritiků, kteří film předběžně pasují do pětky, která by měla být nominovaná na Oscara. Úvod navnadí a konec je krásně smutný, ale to mezi tím...Vlastně se toho v těch 140 minutách moc nestane, k postavám jsem si nevytvořil pevné pouto a dokonce ani ta (v současné době neobvyklá) animace mě nijak zvlášť neoslovila. Jak jsem byl z The Wind Rises až nečekaně nadšený, tak tady to mám naopak. ()
Krásný, příjemný příběh s velmi pěknou a zajímavou animací, ale ano, je pravda, že je to až příliš roztahané a tak člověk neprožívá celý příběh s takovou intenzitou s jakou by mohl, kdyby to bylo o pár desítek minut kratší, ale i přesto je to hodně zajímavý a povedený počin, který si ode mě ty 4* plným právem zaslouží. ()
Za kulisami esteticky příjmemného zážitku, za radostí z odkazů na tradiční japonskou kulturu, jde o rozvláčné vyprávění, kterým se táhne toxické poselství, že osudu jednotlivec neunikne ani kdyby se přetrhl. Ale on se stejně nepřetrhne, protože ani tak nespoutané duši, jako je princezna Kaguje, nepřísluší bojovat za své štěstí a komunikovat své city, a už vůbec ne odmlouvat tatínkům. Když na to tak koukám, napadá mě, že velkou Mijazakiho silou bylo, že s citem dokázal z tradičních motivů (nejen) své kultury vytežit nadčasové, potlačit toxické a aktualizovat už nerelevantní. U Takahata mi to zde chybí. ()
"Tale Of The Princess Kaguya" je podľa mňa jeden z najsilnejších Ghibli filmov, ktorý som videl. Plný vynikajúcej animácie, ktorá je podľa mňa veľmi kreatívna a originálna, veľmi pekne podáva najznámejší japonský príbeh o princeznej, ktorá chcela len žiť svoj vlastný život, no jej otec mal iné plány a nakoniec sa musela vrátiť odkiaľ prišla. Príbeh je úžasný, no viem si predstaviť, že pre niektorých ľudí to bude trošku monotónne a dlhé. Koniec koncov je to hlavne romantický film a rozprávka, no súčasne sa na niektoré momenty sústredí trošku dlho. Nemyslím si, že je to pre film na škodu a najmä sa stihneme veľa dozvedieť, no trošku viac dynamiky by mu občas neškodilo. Postavy sú podľa mňa zaujímavé, rovnako aj hudba vo filme a celé je to pre mňa úžasné, ako sa im to podarilo dať dokopy. Film určite stojí za to. Pozrite si ho. Hodnotenie: A ()
Japonská klasika s nádhernou animáciou a dokonalou Hisaišiho hudbou, ktorá ani chvíľu nenudí, aj napriek svojej dĺžke. 4,5* ()
Jiné, jednoduché, minimalistické. Magický příběh princezny, která přišla na zem poznat život. Místy fascinující. ()
Má to krásný šminky a fakt pěkně ta holka tančí, ale já bych asi i potřeboval, aby její charakter měl alespoň trochu něco nad rámec všech těch obvyklých klišé o rebelujícím, dospívajícím děvčeti v patriarchátu. To je tady totiž opravdu jediná její osobnostní vlastnost a pro to dneska už fakt nemusíte jezdit do ciziny. ()
Poetické zobrazenie osudu mesačného dievčaťa, ktoré spoznáva skutočné hodnoty vychádzajúce s dedinského života a prírody a potom klamstvá a pretvárku mestského života. Takahata kĺbi šintoizmus s tradičnými zvykmi a tradíciami Japonského národa. Pritom mu hrá krásna Hisaišiho hudba a atmosféra snímku fungujúca hlavne vďaka kresbám predostiera pomerne obyčajný príbeh okorenený o trošku nadprirodzena. Ghibli zase raz dokazuje svoj umnocit pri výbere tém a ich podávaniu k divákovi. Omnoho dospelejšie ako by sa mohlo vďaka rozprávkovej tématike javiť a omnoho citlivejšie než taká Mononoke, alebo Totoro. Pekná, zaujímavé aj s potrebnou katarziou. Jediné čo mi vadilo, bola nevyrovnanosť života na dedine a v meste. Ako keby sa Takahata snažil poukázať na skazenosť mesta viac, ako na krásu prírody a čaro detstva. Ako paralela k životu, ktorý nakoniec skončí je to takmer bezchybné, ako životný osud jedného dievčaťa pomerne tiež. Ale tá rozprávkovosť sa z toho ale bohužiaľ vytráca. Čo je na príbeh podobného kalibru veľká škoda. ()
Zdrcující.. Takahatův dlouho oodalovaný projekt se převlečen za krásně nakreslenou pohádku vkradl do kin celého světa aby tam s jistou dávkou škodolibosti odhalil svou pravou tvář. Syrová a snad až cynická "oslava života", políček do tváře všem naivním snílkům kteří snad stále věří v to, že život má smysl a láska překoná všechny překážky.. Úplně vidím ty davy zmatených dětí proudících z kinosálů jak se ptají svých poplakávajících maminek a tatínů o čem, že to jakože vlastně bylo.. Já u toho slzel jako želva, protože kdesi uvnitř asi tuším, že ten latentní misantrop má pravdu.. že takhle se to často stává a semele... že často ty opravdu důležité věci odsune jakási touha a zdání čehosi "víc", čehosi "důležitého" ...Je to krásné, vtipné, laskavé, dynamické, autentické.. a nekompromisní (!!!).. Je to jako krásný balvan na srdci. Je to jako to rezolutní NE kterým se svět vysmívá tomu dětskému uvnitř nás.... Chce se mi křičet: Nenávidím tě Takahato!!... a zároveň vím, že to je důkaz síly a geniality tohodle příběhu o "Bambusovém Výhonku". ()
Pěkná animace, postupem času i pěkný příběh, ale je to ukrutánsky dlouhé a bohužel mě nijak neoslovil ani konec ani jeho nápad aka pointa. Škoda, vypadalo to ale moc hezky. ()
Takahata si vzal teda na staré kolená mimoriadne náročné bremeno v podobe prekonaných postupov ručnej práce, aké už v modernom svete nemajú obdobu. Vodové farby s minimom digitalizácie s krásnymi jemnými odtieňmi. O to viac je tá atmosféra vizuálne príťaživejšia, o čo viac nedokreslené sú všetky tie obrazy navôkol. Príbeh o princezne Kaguya sa líči prostredím čarovného vidieka vzácnych bambusov, ktoré sú plné prekvapení a darov z iného sveta. Samotný prechod deja do týchto častí má až príliš šablónovitý rámec na to, aký neprekonateľný potenciál v tom driemal. Skutočne, hodinu a pol v strede mohlo byť okorenené mystickejším a ďalekosiahlejším východným nádychom. Ten koniec je na nadväznosť diela ale nádherný, ako to najlepšie od Ghibli. S emóciami ako vyšitými. ()
Po produkcni strance syrovejsi, ale svym zpusobem o to artistictejsi pojeti, kdy vylozene citite rucni prace kreslenych obrazku vypravejicich typicky japonsky pohadkovy pribeh. Studio Ghibli opet tvori umeni. 8/10 ()
Troufnout si s tímhle způsobem animace na více jak dvouhodinový film a doufat, že tvůrci zaujmou diváka a udrží jeho pozornost, to byl rozhodně velký úkol. Ale povedlo se to. To je esence tradičního Japonska v jeho magické podobě. Krásný příběh o jedné princezně, která je jiná než ostatní. Vlastně je jiná než všichni. Krásné, dojemné. ()
Tak já nevím, docela zklámání vzhledem k tomu, jak film všichni vychvalují. Od Takahaty to je pro mě v pořadí čtvrtý viděný snímek a dala bych jej zatím na 3. místo. Hodnocení 3-4* - rozhodně to není na 4*, ale zároveň to není ani na 3*, které jsem dala Cellistu Gauchovi. Animace krásná stejně jako u Vzpomínky jako kapky deště, té její unikátnosti nelze nic namítat, jen obdivovat. Hudba jako asi u všech japonských animovaných filmů je okouzlující. Co mě však na princezně Kaguye zklamalo, byl příběh - zbytečně dlouhý, nic moc se tam celý prostředek neděje... filmu by mnohem více prospělo kdyby se po prvních 35 minutách snímek prostříhal na délku zhruba 90 minut. Potom by to mohlo být i 5*. Takto jsem měla furt tendenci snímek stopovat a jít mezitím dělat něco jiného, neuchvátil mě. Vzhledem ke stopáži by člověk alespoň doufal, že mu postavy přirostou k srdci, ale to se vůbec nestalo. V podstatě mě žádná postava nijak neokouzlila, nevytvořila si s divákem vztah, a bylo mi vcelku jedno, co se s nima děje. ()
Pěkný příběh, zajímavé postavy, neobvyklá a působivá animace, velmi povedená hudba od mistra Hisaishi (už se těším na jeho koncert), parádní závěr. 85% ()
Neobvyklá animace, na kterou nejsem příliš zvyklá, ale hudba je krásná a i příběh samotný je velice zajímavý, ale ne dost poutavý. Začátek mě velice zaujal, jenže pak to začalo být nudné a konec byl překvapivě smutný. ()
Kresliarska animácia síce pekná, posolstvo taktiež, ale príbeh ako taký ma nijako obzvlášť nezaujal. Niekedy mám pocit, že japonské animáky sa ocitnú v užšej nominácii na prestížne ceny len ako pripomienka klasickej animácie bez veľkých počítačových efektov. Neviem prečo, ale z tohto príbehu o princeznej Kaguji ma bavila možno tak prvá polka, kde sa ju jej "rodičia" silou mocou snažili priviesť na cestu pravej princeznej (tá jej adaptácia mi miestami pripomínala Denník princeznej). No druhá polka, a najmä ten duchovný mytologický záver, tak to mi prišlo trochu absurdné. A že 82%? Za mňa určite nie... ()
Japonská pohádka převedená do animovaného filmu s animací, která se zásadně liší od trendů, které udávají mistři japonských animáků Miyazaki a Ótomo a je tak příjemným svěžím větrem na poli animace. Co ale Tale of Princess Kaguya v mých očích velmi sráží je celková stopáž filmu strašlivě utahaný děj. Nestalo se ani, že by mě animace natolik uhranula, jako se mi to u japonských animáků občas stává. Je to velice zajímavé, ale ne tolik hravé a kouzelné. Nedokázal jsem prostě proplout pod povrch a docela jsem se i nudil. ()
Reklama