Réžia:
S. Craig ZahlerScenár:
S. Craig ZahlerKamera:
Benji BakshiHrajú:
Kurt Russell, Patrick Wilson, Matthew Fox, Richard Jenkins, Lili Simmons, Evan Jonigkeit, David Arquette, Fred Melamed, Sid Haig, Maestro Harrell (viac)VOD (4)
Obsahy(3)
Divoký západ. Mestečko Bright Hope, stojace uprostred ničoho, zatiaľ z ospalosti vytrhávali iba lúpežné prepadnutia. Túto idylu však veľmi rázne utnú príslušníci indiánskeho kmeňa, ktorí unesú pôvabnú Samanthu (Lili Simmonsová), manželku Arthura O´Dwayera (Patrick Wilson). Nejde totiž o kmeň tradičný, ale jaskynný a kanibalský. A tiež veľmi vyhladnutý... Miestni muži na čele so šerifom Franklinom Huntom (Kurt Russell) a pištoľníkom Brooderom (Matthew Fox) dajú dokopy improvizovanú záchrannú výpravu, ktorá musí za každú cenu Samanthu vyslobodiť skôr, než si na nej divosi začnú pochutnávať. Krutosť ich protivníkov je však oveľa väčšia, než si kto dokázal predstaviť, a ich misia sa ocitá v čoraz väčšom ohrození. Pátranie po unesenej žene odhaľuje šokujúci svet jaskynných ľudí - kanibalských troglodytov, ktorý je plný nečakaného a ohromujúceho násilia. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (738)
Drsný westernový horor. Super herci, atmosféra a lokace. ()
Dialógy ako zo súčasnej manhattanskej konverzačky, herecká teatrálnosť a akákoľvek len nie westernová atmosféra, neandrtálska kameramanská práca s priestorom, a v závere logická diera s ktorou si snád už tvorcovia robia z diváka prdel. Pripomínalo mi to festivalové bizarnosti z KVIFF, oceňované Ekumenickou porotou. Ale dopozeral som to do konca, pretože tak kruté a brutálne scény sa v áčkovo obsadenom westerne vidia ešte vzácnejšie, ako tak toporne špatná réžia. ()
Všechny odporné nechutnosti v tomto komentáři má na svědomí osmnáctiletá slečna Monika, kterou náš HOMOpokrytec nemůže ani vypípat, ani smazat, protože tu nemá účet! Hahahahahahaha! *** Bonsoir neboli dobchy večech. Je suis Monique, ans 18, a ja byt student la Polytechnique à l'Université de Monpellier. Jsem sde v République Tchèque na fýměná jasykova pobyt avec monsieur Vechbal, který pcho nas studentki starma pošada Societé pédofilique z belgickécho Charleroi. Monsieur Vechbal je momentalně dole absorbé anebo jak vy šíkate sanepchasdněn pchvní lekci fchancouštiny, a taxem tady ja, abych vam něco šekla o film Tamahawk d'os. … „Non, non, non, monsieur Vechbal, tam slušne difki na pchvnim randez-vous choschodně nikdy jazykem neoslofujeme, to pšijde na žadu až v lesson troix, tak vazi, vazi kousek nahochu a pěkně kchoušifými pochibi, jaksem fam to vysfětlovala!“ … Ale spět k filmu! Tamahawk d'os je vskutku affaire putasser, neboli jak by šekl monsieur Vechbal – pěkně zkuchvená saležitost. Téměch 90 minutes se tam totiž merdé děje. Oui, seigneur Russel je sice felmi charismatique a určitě s nim nezkuchvite šádná film a seigneur Willson hchaje slomenou nocha tak dokonale, še vas u toho totalement boli choleň, ale … „Arrêter, arrêter, stop, monsieur Vechbal!!! Co ja vám džíve šíkala o tom fašem pchst?! Ten pšijit aš sa chvili, nemůžete cho tam chnet ladovat au sec – nasucho! Satím jen jazykem kchoušíme a pomalinku zchychlujeme, ja pak šeknu, bon?“… Takše, … choleň, ale celou tu dobu se tam odehchavá napchoste chovno. Nachle fšak, kdyš uš se to chystate cela zchnusena vypnout, napechou do vas posledních trente minutes natolik intensif et suggestif massacre gastronomique, še na tu pchedchasejici nuda absolument sapomenete a ještě dlouchá doba po tom nebudete mít fůbec appétit na šísek! … „Oui, oui, monsieur Vechbal, magnifique, uš mušete ten pchst a jazykem pchitlačime s duchasem na koncovku! Oui?“ … Alors, pokud tedy budete suffisamment tchpěliví jako moi a monsieur Vechbal, stane se Tamahawk d'os assurément jednim z vašich nejchnusnějších filmova sážitku sa poslední doba! … „Bon, bon, bon, monsieur Vechbal, dépêchez vous, dépêchez vous. oui, oui, oui, ouiiiiiiiiiiiiiiiiiiii! Faše fýslovnost být fantastique, monsieur Vechbal! Teď žada na pilovat moje čeština, já akochat musím podifat se do mon slofnik, co pchesně snamenat to jak vy šíkala „lisat koule“.“ ... ()
Je potěšující narazit dnes na žánrovku, která si dává na čas, nechává záběry doznít a namísto rychlého uspokojení diváků dbá o pomalé budování atmosféry a vykreslování postav. Také zásluhou trpělivé a precizní práce s mizanscénou a starosvětsky lineárního vyprávění během první hodiny lehko podlehnete dojmu, že sledujete klasický western. Bone Tomahawk je ve skutečnosti westernem post-klasickým a kanibalským hororem k tomu (zároveň lze druhou polovinu filmu sledovat jako převrácenou variaci na hixploitation). Muži jednající s kovbojskou přímočarostí, z nichž jeden je mrzák a další slabozraký vdovec, jsou zde soběstačnou ženskou hrdinkou označeni za idioty, ignorantský postoj vůči domorodé kultuře se neobejde bez krvavých následků a teorie hranice (mezi divočinou a civilizací) je nejenže dovedena do pekelných extrémů, ale zároveň ji lze vztáhnout i na žánrovou bipolaritu filmu, který vcelku podnětně prozkoumává styčné body hororu a westernu (strach z cizího, arogance mocného bílého muže). Závěr sice nepřináší takovou satisfakci, jakou bych dle péče věnované předchozím dvěma hodinám očekával, pořád jde společně s Osmi hroznými o nejlepší western updatovaný pro neklidné časy, ve kterých žijeme, který je při svém čerpání z exploatační tradice mnohem vtipnější a upřímnější než Revenant. 80% Zajímavé komentáře: JFL, curunir, maddy ()
Myslím, že co se týká filmových kvalit, nebyl nikdy natočen lepší horor s domorodými kanibaly. U Rothova Green Inferna jsem si před týdnem stěžoval na to, že se půlku filmu nic neděje. Tady je ten poměr mezi "úvodem" a "akcí" ještě střízlivější, ale vůbec to nevadí, kdy právě vynikne ten rozdíl mezi schopnostmi Rotha a debutanta Zahlera. Devadesát minut je tu věnováno představení postav a jejich umanutému odhodlání zachránit unesené obyvatele městečka. Což je dost času na to, aby jim člověk začal upřímně fandit, čemuž dopomáhají i skvělé herecké výkony. Extrémně brutálních závěrečných třicet minut pak působí jako rána do vazu, protože kanibalský indiánský kmen se s tím vážně nesere. Všem je jasné, že se ti sympatičtí hrdinové dostali někam, kam vůbec neměli lézt. Neodvažoval jsem se ani doufat, že se podaří skloubit hororový žánr s westernem takto hladce. Bone Tomahawk ale opravdu je současně dobrý western i dobrý horor. Jen kousek od plné palby. ()
Do půly jsem se docela nudil, přehršle nadbytečných keců, ale naštěstí to bylo alespoň s příslibem budoucích kvalitních minut a katy že jo od půlky se začnou dít věci a ukazovat scény netušené a nutno říci že celkem syrové, což je samozřejmě plusko celýho filmu. Napětí ani moc ne, ale zvědavost docela fungovala. ()
Ak čakáte akčný krvák, tak si počkáte. Asi tak 90 minút - toľko trvá úvod v mestečku a potom strastiplné putovanie pustými a odľahlými končinami Západu. Nič proti tomu. Zahler je údajne výborný spisovateľ a ako scenárista je rozhodne majster dialógu a efektívnej výstavby postáv a vzťahov medzi nimi. Kurt si návrat do westernu očividne vychutnáva, Jenkins hrá ako malý boh, Wilson presvedčivo trpí a Fox je správne arogantné nemorálne hovädo. Keď konečne dôjde k stretu s jaskynnými ľuďmi, o postavy sa skutočne bojíte. A nielen preto, že tam sú scény typu "sekáme nahého chlapa do rozkroku, až kým z neho všetko nevypadne". Skrátka, dobrá prácička. Mám však výhrady k réžii, ktorá zabíja mnoho scén, čo mohli byť pôsobivejšie (identifikácia šípu indiánskym expertom sa odohrá skoro mimo záber) alebo intenzívnejšie (zmätené finálne jatky). Napriek tomu spokojnosť. ()
Žánr hororový western je rozhodně pojmem, který stojí za to, z filmařského hlediska, řádně nastudovat. Zde se režisér a scénárista S. Craig Zahler třeba vůbec s ničím nepatlal a vytvořil tak úplně nejjednodušší příběh, který snad existuje. Do Divokého západu vložil kmen indiánů kanibalů, o kterých do té doby vůbec nikdo neslyšel a k tomu připravil záchranou tlupu týpků, kteří se pokusí zachránit jednu žábu ze spárů těchto humusáků. Konec příběhu. Podstatné je ale to, co se ve filmu děje. Třeba první půlku filmu se neděje skoro nic. Jen se, nutno podotknout, že hodně pomalu a velice intenzivně, budí atmosféra Divokého západu s divokým kmenem, který hodně nelidsky piští, jak nějací vorváňi v době páření. Jakmile se ale naše partička záchranářů setká s kmenem z blízka, začíná to pravé napětí a sem tam i nějaká ta poctivá gore chuťovka, o kterých tu víc mluvit nebudu, abyste se měli na co těšit. To je totiž ten jediný bod, kvůli kterému stojí za to film vidět. Jo, a pak ještě kvůli Kurtovi, kterému postava šerifa sedla naprosto luxusně. Ale co jemu taky nesedne... ()
║Rozpočet $1,8milióna║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo ▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ riadna drsnárna v miestach kde sa niečo krája a hlavne dosť brutálne natočená až tuhne krv v žilách, má to výbornú dusnú atmosféru a napätie s výborným hereckým obsadením, film kde nie je žiadny výraznejší hrdina a postavy sú skôr také chladnejšie podané ale v danom snímku to sedí, delikatesa, western sa týmto posúva do trošku iných sfér, po zombíkoch ožíva vo filmoch zas kanibalizmus /80%/ ()
Drsné, syrové, surové i nekompromisní a přesto stavící především na postavách. O to více pak zamrzí nestylový a uspěchaný konec, kterému chybí pořádná tečka a který se právě od těch postav odvrací. Na to jak si to v úvodních třech čtvrtinách dávalo se vším (a s každým) na čas, je ten závěr prostě příliš hrrr. ()
Zvláštní western s opravdu děsivými záporáky. Jsou to kanibalští indiáni, co vypadají jak skřeti Skurut-Hai a vydávají nadpřirozené zvuky. Akce tam je minimum. Skoro celou dobu se odehrává trestná výprava ve složení dvou důchodců, jednoho kovboje se zlomenou nohou a nekompromisního pistolníka, u kterýho je jasný, že chcípne jako první. Většinu cesty jen tak pomalu jedou a boží Richard Jenkins glosuje situaci s božím Kurtem Russellem. I ostatní osazenstvo je fajn, ale tahle dvojka film opravdu táhne nahoru. Ve finále překvapí opravdu značná brutalita. ()
„JSOU TO TROGLODYTI. ZKAŽENÁ KREVNÍ LINIE INBREDNÍCH ZVÍŘAT, KTERÉ ZNÁSILŇUJÍ A JÍ VLASTNÍ MATKY…“ /// Westrnovým koloběhem života dojde z Bright Hope k únosu několika osob. Jelikož tato událost nemůže zůstat bez odezvy, vyrážej čtyři kovbojové, jejichž součet roků je úctyhodná číslovka 223 (jak nechápeš? ø věk 55,7. Už ses chytil mládenče?) na sebevražednou výpravu. Předně se jedná o prďácký role pro veškerý čtyřčlenný osazenstvo. Wilson potvrdil, že nasedl na dobrou vlnu a Foxovi bych přál, aby se na ni udržel. Pravdou je, že dlouho není na co koukat. Cestování za záchranou je zbytečně dlouhý a zkrátit to vo dvacet minut, řvalo by nadšením i westerny nežeroucí publikum. Půlhodinový setkání se strašidelnejma indijánama, při kterým jde do tuhýho a který znamená skřížení westernu s hororem, je fakt zábava! V rámci mouder, který vystihujou všechno - v jednoduchosti je síla, chytrost nejsou žádný čáry, láska nakonec … jak je to v těch pohádkách… (prochází žaludkem?) - jsem stejně nucenej fláknout „jen“ 3*. Ale přemejšlel jsem… em>(ty vole to nikoho nezajímá!) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chcu vidět Manifest Destiny v praxi. 2.) Když se probíralo „bourání“ člověka, měl jsem chřipku. 3.) Thx za titule „dresi“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Zííííííív. Bone Tomahawk pustit přítelkyňi už si v životě nevrznu. 90% filmu se nestane vůbec nic, což při stopáži 133 minut je pro mne doslova Martyrs největšího kalibru. ( Kdo rád nudu a pomalé vyprávění bude ve svém živlu). Bezcílné putování pustou krajinou s né příliš zajímavým story a s nezajímavými dialogy, nad kterými se neusmějete ba ani nezamyslíte, zkratka nejevíte zájem. Co potěší je překvapivě slušný áčkový cásting a v závěru asi 3 pěkné gore scény, ale to jsem mohl zhlédnout na youtube za 5 minut a mohl jsem si ušetřit 2 hodiny 20. Zaujmou i divoši, kteří mají působivý řev, ale vytasit karty na stůl v době, kdy je divák znechucen, zhnusen a znuděn by nezachránil ani pobíhající Indiana Jones. 50% tedy za uznání jisté produkční kvality a herce, ale jinak nezájem. Nejděsivější na filmu je dosavadní hodnocení. Story 5/10, Atmosféra 3/10, Gore 5/10, Vizuál 6/10, Akce 1/10, Zábavnost 2/10. ()
Kostený tomahawk nie je síce žiadny žánrový revolučný zázrak, ale oceňujem jeho tvrdosť. Tá sa prekvapivo neukazuje ani tak v krvavých pasážach (nie je tu skoro nič, ak nepočítame "len" jednu z najnezabudnuteľnejších gore scén, aké som kedy v živote videl), ale skôr v atmosfére a v prístupe režiséra. A v neposlednom rade sa prejavuje aj na tom, ako je narábané s jednotlivými postavami (keď uvidíte, pochopíte). Tie síce nie sú originálne, ale herci si v nich našli zamilovanie a chémia medzi nimi je kvalitná. Výprava je ako skoro všetko v tomto filme: bezvýchodisková, nepríjemná, škaredá, temná, beznádejná. Toto sa nemohlo skončiť dobre. Pre nikoho. ()
O "Kostěném tomahawku" se hojně mluví a píše jako o hororu ve westernových kulisách, případně o westernu, který se ve finále zvrtne v horor. To je ovšem zplošťující vnímání, protože S. Craig Zahler ve svém nevídaně vytříbeném debutu vytvořil důmyslný revizionistický western. Nové pojetí v jeho podání neznamená špínu, nihilismus a zavržení hrdinství, k nimž se uchylují předchozí dekonstrukční snímky jako "Nesmiřitelní". Zahler přichází s mnohem důmyslnějším, propracovanějším a originálnějším uchopením ikonického žánru. Mistrovsky napsaný film znovu etabluje western pro dnešní cynickou a poučenou dobu tím, že jeho ikonické atributy pojímá se sofistikovaným nadhledem, ale současně aktualizuje jeho základní vyprávěcí vzorce a étos. Indiáni tedy nejsou divoši, ale v postavě profesora se stávají jízlivou personifikací křivdy bílých mužů, která zdejší kovboje přesahuje nejen co do obeznámení s přírodou a jejími podivnostmi, ale i rozhledu, důvtipu a inteligence. Podobně manželka hlavního hrdiny může být sarkastická, racionální i inteligentní, a při tom si zachovat roli objektu a trofeje. Hrdinskost se nevyhnutelně stává synonymem omezenosti, ignorance a paličatosti. Nejzásadnější roli zde hrají troglodyti coby anonymní a racionalitě se vzpírající monstra, která do života na hraně civilizace navracejí ohrožení, mystérium a především element cizího. Jsou ideálními nevyzpytatelnými, bestiálními divochy jako indiáni v báchorkách doby divokého západu, než jejich tradiční vyobrazení nasáklo pachutí genocidy. Ve výsledku pak může "Kostěný tomahawk" na jedné straně do úst hlavní ženské postavy vložit památnou a výmluvnou repliku, která jízlivě glosuje machismus zdejších mužů, a současně být heroickou oslavou jejich houževnatosti a odhodlání. ()
// It is the official opinion of deputy do_Od, that this movie was pretty fucking good. Se vší vážností, špinavej western, kterej mi brnkal na všechny ty správný struny. Kurt Russel s plnovousem? Check. Patrick Wilson, kterej roli od role nabírá na sympatiích? Check. (P.S. věděl jsem, že ho budu mít moc rád už od A-Teamu, kdo z vás tohle může říct ) Lili Simmons? Check. Nekompromisní arogantní šmejd se vší dovedností, které je pro takovou povahu potřeba v podání starýho dobrýho Jacka? Check. Lili Simmons? Double check. A nakonec, napříč vší logice, šťastnej happyend a vynikající dialogová výměna mezi soon-to-be-dead šerifem a jeho zástupcem o vyřizování pozdravů manželkám. No zastřelte mě, kdybych tomuhle nenapálil 10/10 a nešoupl si to mezi topku letošního roku a dost možná i žánrovou špičku obecně. K poetice mistra Sergia to má daleko, stejně tak jsem tady neslyšel žádného druhého Morriconeho, ale zatraceně, tohle bylo přesto ták dobrý. ()
Třetina úvod, třetina cesta, třetina brutální zúčtování s lidožrouty v závěru. Chvíli si počkáte a celý to nikam nespěchá, přes což se spousta lidí nepřenese, ale mně to nevadilo vůbec, protože tu máme hereckou sestavu jak z pohádky (Russell? Arquette? Sid Haig??), vtípky a dějově jasný směr. Zkrátka zjevení, co si rád ještě někdy zopáknu. “You say goodbye to my wife and I'll say hello to yours.” ()
Pomalé tempo a hodně suchý průběh, který v počátku působí celkem příjemně, se bohužel ve finále převrátí ve značnou nevýhodu. Na režijní debut dobré, spojení horroru a westernu tu funguje na výbornou, ale chtělo by to zásah střihačových nůžek a to alespoň o dobrých 20 minut. 65% ()
Tady člověk musí smeknout skalp, protože za dva miliony natočit něco takového, navíc s takhle lákavým obsazením, to chce mít kurva talent. Snímek by se dal téměř s chirurgickou přesností rozřezat na třetiny, v níž se nejdříve seznámíme s hlavními postavami, pak s nimi vyrazíme na záchranářskou misi, abychom v posledním dějství byli svědky nečekaného masakru. A můžu vám zaručit, že třeba Rothovo Green Inferno se může jít zahrabat, protože tady nejen, že se dějou mnohem horší zvěrstva, ale skutečně bolí každá zlomenina nebo postřelení. A i právě díky téhle syrovosti a brutalitě odpustíte filmu ono lážo plážo tempo. Jinak casting fakt parádní, a přesto, že Russell si hraje zase to svoje, já mu to žeru furt. ()
Bone Tomahawk je bezpochyby jedním z těch hororů, které si již podruhé nepustíte a to především kvůli zcela přestřelené stopáži. Než se totiž chromý Arthur O'Dwyer se svou skupinou doplahočí na území divokých Troglodytů, tak hrozí, že divák během jejich nepříliš záživného putování tvrdě usne. Režisér Zahler absolutně neumí pracovat s atmosférou. Neví nic o jejím budování, nezná zřejmě ani efekt adekvátního hudebního dokreslení dané situace. Nelze se tedy divit, že jeho 133-minutový snímek obsahuje četná hluchá místa. Velká škoda, jelikož od setkání s Troglodyty nese Bone Tomahawk znaky opravdu kvalitního hororu, kterému nechybí naprosto nic. Troglodyté působí skutečně děsivě ve všech myslitelných aspektech - počínaje způsobem jejich komunikace, přes jejich vzezření až po jejich stolovací návyky. Jenže Bone Tomahawk je nutno hodnotit jako celek a jakožto hororový expert tak musím konstatovat, že průměrné hodnocení je maximem, kterého může tento westernový horor dosáhnout. Určitě bych však Zahlera úplně nezatracoval, když zapracuje na svých nedostatcích, tak tam vidím dokonce slušný potenciál pro další tvorbu. ()
Reklama