Réžia:
Michael HanekeScenár:
Michael HanekeKamera:
Jürgen JürgesHrajú:
Susanne Lothar, Ulrich Mühe, Arno Frisch, Frank Giering, Stefan Clapczynski, Doris Kunstmann, Wolfgang Glück, Christoph Bantzer, Susanne Meneghel (viac)VOD (5)
Obsahy(2)
Nevěřte lidem, co vypadají poklidně a důvěryhodně. A nevěřte jim ani poté, co přijdou s prosbou o vypůjčení pár vajíček. Raději nevěřte vůbec nikomu. Nikdy nevíte, kdo si s vámi bude chtít zahrát funny games. Že je téměř nemožné, aby v Rakousku vznikl thriller, který šokoval celý svět, záhy se dočkal amerického remaku a svého času dokonce pokukoval po Zlaté palmě z Cannes? Nenechte se mýlit, režisér Michael Haneke, kterého proslavila brilantní děsivá psychologická studie Pianistka, to dokázal. Jeho snímek Funny Games, který lze chápat jako zamyšlení nad zobrazováním násilí ve filmu, stejně jako promyšlenou manipulaci režiséra s diváckou pozorností, je zcela právem řazen k tomu nejoriginálnějšímu, co bylo v roce 1997 ve světě natočeno. Přitom začíná zcela nevinně a nenápadně - dva mladíci, dobře oblečení a s příjemným vystupováním, si přicházejí do sousedské domácnosti vypůjčit dvě vajíčka. Peter a Paul jsou ale připraveni přichystat rodině, u níž právě zaklepali na dveře, překvapení pocházející ze samotného pekla. V jejich původním plánu totiž zastává jídlo jen nepatrnou roli. Oni si přišli hlavně hrát. Moc ošklivě hrát. A jejich sadismus, byť úmyslně nezobrazovaný v plné síle, nezná hranic. V hlavních rolích znepokojivé a drsné exhibice zla se představují Arno Frisch, Frank Giering, Susanne Lotharová, Ulrich Mühe a další. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (272)
Sice mám slepice, ale zkuste si ke mně přijít pro vajíčka :-). Mrazivé a nepříjemné, ale dobře natočené i když pokud to má nějaký hluboký přesah, tak ho nechápu. Pokud zde někdo píše, že viděl prvně Funny Games USA a že toto je zbytečné - tak je to snad naopak ne? Ale dost dobře si nedovedu představit, že bych se já dívala po tomto na remake. Jednou mi to vážně stačilo. ()
Těžká satira. ()
Funny games je provokatívny, výčitky vyvolávajúci a pod kožu sa pomaličky zadierajúci film o bezmennom násilí, ktoré vo veľkých dávkach hltáme s nemým úžasom a fascináciou na tvárach každý deň, bez otázky: prečo?. A práve túto otázku vám a nie sebe kladie tento rakúsky film. To čo ho robí tak mrazivým sú jednoznačne výkony oboch záporňákov-hlasov nášho svedomia. Ich pokojný výraz na tvári je zrkadlom našej ľahostajnosti s akou tento a im podobný príbeh znášame. ()
ocenenia : MFF Cannes 1997 - Nominácia na 1. cenu ◘◘◘◘ chybou bolo, že pred pár dňami som zhliadol Funny Games U.S., čo je, ako som zistil, úplný klon tohto originálu.... na vlas rovnaké scény, zábery, kontinuita, hudba..... tým som stratil kúzlo nepredvídaného... výkon tejto rakúskej manželskej dvojice sa mi zdal naturalistickejší, tvár manželky doslova vyžarovala zdesenie, mučenie psychické aj fyzické, hrôzu, muky, mladí vrahovia tu boli ešte o poznanie odpornejší... Je jasné, že Haneke je témou brutality a násilia pohltený - nie z dôvodu vlastnej náklonnosti k tejto odvrátenej strane spoločnosti. Skôr z dôvodu nemeckej predcíznosti a až obsedantnej dôslednosti pri skúmaní tohto javu..... časový rozostup 10 rokov oboch verzií tiež asi nie je náhoda.... Haneke iba zisťuje, ako v období jednej dekády sa mení citlivosť diváka.... kdežto v 1997 mohol byť jeho film ešte slušný šok, pri remakeu z 2007 už je to vnímané skôr ako horor, thriller, a diváci sa predbiehajú v tom, kto pozná ešte oveľa brutálnejšie filmy..... posun citlivosti je myslím zrejmý.... nie je to však posun od lepšej spoločnosti k horšej-skazenejšej, ale iba postupné odkrývanie násilnej povahy človeka :-/ ..... vynikajúci komentár má Artran! odporúčam!! ()
Nevěřil bych ,že tohle bude ještě syrovější než remake(remake jsem viděl dřív). A kdo mi nevěří ať tam běží,já už věřím všemu.(Konečně mi docvakl smysl nechvalně známé scény s ovladačem .Tím nemyslím ty obecné bláboly o ztvárnění mediální manipulace,nebo něco jako že sociologická studie. Protože tohle a takhle není nic jiného než marnost na marnost a nic než marnost.) ()
Prvně jsem viděl us verzi s překrásnou Naomi Wats, která je téměř přesná kopie rakouského originálu. Řek bych, že se mi líbila víc nejen kvůli ní. Jsou to naprosto stejné filmy se stejně debilní hudbou a zdlouhavými statickými záběry. Těžko pak hodnotit, když mě film podruhé nemám čím překvapit. Vidět jsem to chtěl jen pro srovnání. ()
Videl som americký remake ,,Funny Games" pred originálom, jednoducho preto, že jeho upútavka s ironickým nádychom ma mimoriadne zaujala. Je pravda, že je to v rozpore s mojím obvyklým procesom, ale nemohol som si pomôcť. Ku koncu ma ohromila drzosť scenáristu a režiséra Michaela Hanekeho v rozprávaní strašidelného príbehu o domovej invázii bez hollywoodskeho pôvabu, humoru a milosrdenstva – originál alebo remake, stále je to jedno z najbláznivejších cvičení aké som videl. 7/10 ()
Když jeden píchá tutéž, je to téměř totéž. Co jinýho lze psát, než srovnání toho mála rozdílnýho mezi rakouskou a americkou verzí? Tedy hereckými výkony. Osobně mi byla po jazykové stránce sympatičtější US varianta, ale z hodně moc procent proto, že německy rozumím jako Troška fotbalu. Ačkoli byli chlapci Arno a Frank skvělí, nejlepším hercem celkově pro mě je jistojistě Michael Pitt. Palcem nahoru pro fandy Rakouska budiž manželská dvojice. Naomi s Timem jsou asi moc okoukaní a proto sem roli více věřil Sussane a Ulrichovi, kdy hlavně Lady byla naprosto úžasná. Tak nebo tak dokonalej film. Ciao bella. ()
"Umění má tendenci abstrahovat, symbolizovat a přeměňovat hmotu ve významy, ale o to víc potřebuje reálné tělo, na kterém by se mohlo projevit." ___ "Překvapující mutace, i když poněkud povrchní, připodobňuje kočku k umělci. Kočka mění svou výpravu na lov v představení. Zajatec nejenže musí zemřít, ale nadto jí musí předvést rozkošný tanec." ___ Filmy Hanekeho (a další podobné tak zvaně "čistící duši" filmy a nejen filmy) neřadím k umění, ale k (sebe)reflexi člověka, lidstva, civilizace – reflexi, kde "je lidský klid, založený na morálních jistotách a konkrétních stabilitách, rozmetán na prach". ___ Zábavná hra světa s člověkem začíná lekcí slušného chování, pokračuje osekáváním virtuálního snícího člověka do reality a končí vzájemným prolínáním virtuality a reality. Myšlenky se zhmotňují, aby se zas staly myšlenkami a tato metamorfóza nemá konce. ___ Ostatní dokonale vystihl ve svém komentáři Artran. ()
Funny Games USA byly první který jsem viděl a velice mě zaujali. Nečekal jsem ale, že Haneke natočil dvoje Funny Games úplně totožné, a proto tohle hodnocení pojmu trochu jinak než obvykle. Těmto FG, tedy starším dám nižší hodnocení pro herecké obsazení, jelikož mně tam ten Pitt prostě chyběl. Film je to ale výborný po psychologické i režijní stránce. I když je pravda, že vidět to dvakrát je tak akorát. 70% ()
Reziser Haneke natocil svoju znepokojujucu studiu o tom, ako dvaja mladici prisli do isteho domu sa hrat. Ale hrat sa nanajvys sposobmi maximalne uchylnymi a zvratenymi. Nasilne sceny su proste ciry masaker. 80 % ()
Po nadšení z Bennyho videa jsem z Funny Games naopak hodně zklamaný. Něco tak strašně natvrdlého jsem už dlouho neviděl, ale popořadě. Byla by to skvělá parodie na home invasion horory. Byla, jenže není, ten film se bere strašně vážně a i když se může zdát, že sem tam po divákovi pomrkává, nakonec je to stejně jen proto, aby vypadal jakože strašně sofistikovaně, ale ve finále je to jenom obyčejné home invasion (včetně klasických kýčů), ve kterém je pár zvláštních nápadů, aby to celé mohlo být jenom o tom, že divák je stejná zrůda jako ti dva psychopati, protože ho baví se na něco takového dívat. Proto to prolamování čtvrté stěny ústředního psychopata, proto ta scéna s ovladačem. Oni ví, že jsou zlé postavy ve filmu, tak divákovi masakrují bohatou rodinku SPOILER dokud ji celou pomalu nevyvraždí KONEC SPOILERU. A pak bum, kolečko, jedeme znova a z Funny Games je sci-fi. Nápad je to originální, to ano, ale v tomhle strašně vážném provedení působí poněkud hloupě. Jak už jsem psal, být to parodie, jsem spokojený. Jenže není. Natočené je to slušně (mám na mysli kameru), ale taky dost chladně, postavy nám zde nejsou pořádné představeny (a to je to prý psychologický...) a fandit jim jen proto, že je to milá bohatá rodinka, to mi přijde dost málo. Psychopati jsou správně úchylní a slizcí, ale jen kvůli nim vysoké hodnocení dávat nebudu. Kór když se to vyvine tam, kam se to vyvine. Ten film nemá moc co nabídnout, než ten jednoduchý nápad zasazený do průměrného home invasion. A to to má necelé dvě hodiny. Můžete si v tom hledat co chcete, klidně i neexistenci Boha, ono je to natočené vychcaně tak, že se to tváří jako myšlenkově bohatý film - jenže není. Navíc když se vrátím k té psychologii - ona zde je i ve vztahu s tou finální myšlenkou. Jenže je neskutečně zjednodušená a hloupá. Vážně "jsme takoví uvnitř" všichni? Vážně podle Hanekeho každý chceme to samé? Sorry, ale takhle to nefunguje a ani to tak není. Ale víc se v tom pitvat nebudu, snad je dost jasné, co chci říct. Ten americký remake asi vynechám - už originál mě moc nenadchl a pochybuji, že remake by byl lepší, když zde skoro všichni píšou, že až na pár miniaturních drobností je to naprosto totožné. To si ho klidně odpustím nebo si ho v rámci Hanekeho filmografie nechám až na konec - ale záleží, jak moc se mi budou líbit další jeho filmy. Tenhle mě dost zklamal. Btw, strašně mě baví komentáře těch, kteří z toho dělají umělecké dílo jenom proto, že to (podle nich) perektně zobrazuje nějaký typický prvek home invasion filmů - ačkoli takový prvek mají všechny, i ty v modrých a černých číslech. No jo, když to tady má 78%, tak si v tom musíte najít nějaký rádoby přesah, abyste byli za ty chytré a intelektuální... 2* ()
Do takové poloviny napínavé a osvěžující mnoha nápady, potom ale jen nudící a úsměvné. Zvláště to jejich pomrkávání do kamery a přetáčení scén mě dost štvali. A závěr, že divák chce vidět jen utrpení a násilí? Ne, ne, ne, ne, ne, to se ti Haneku nepovedlo. ()
Studie paralýzy strachem - vyděšené postavy neubrání své teritorium, nedokážou vyhnat nezvané hosty. Od začátku se dopouští chyb, které pramení ze zdvořilosti a později ze strachu. Není sama zdvořilost společensky ustanovený druh strachu z ostatních? Ale jak víme z Funny Games USA - nestačí být Američan (už samo slovo ve mně konotuje více asertivity než Rakušan), abyste se mohli Hanekeho zákeřné hře ubránit. Rakouská verze je podle mě mnohem děsivější a mrazivější - nejspíš to je tím, že s postavami se dá více sympatizovat a Hráči jsou ještě divnější. A k tomu přičítám skutečnost, že jsem dříve viděla americkou verzi. Znalost příběhu mi umožnila užívat si sadisticky každý detail. ()
Originálne a kultové. ()
Actually that wasn't so funny :o)) ()
Zásadní dílo pana Hanekeho o kterém bylo hodně napsáno. "Znásilnování diváků." Já osobně se nechám rád znásilnit (=D) něčím tak geniálním, i když v některých věcech s panem Hanekem nesouhlasím. ()
Originální rakouský film Funny Games. Je to síla. Je to taková síla, až se rozhodli udělat znovu naprosto stejný film, aby si tu sílu užili i za oceánem - teda vlastně ne, novější americká verze se trochu liší, má v názvu přidáno "U.S.". Remake jsem viděl jako první. Když jsem se ale později podíval na originál, tak jsem zjistil, že remake použil tento originální film vlastně jako hotový storyboard. Tudíž jsou oba filmy snad nachlup stejné. Na druhou stranu musím přiznat, že americká verze má celkově "sympatičtější" obsazení. Takže je vlastně jedno, jaký film uvidíte. ()
S německy mluvenými filmy mívám většinou trochu problém, Funny Games mě ovšem natolik vtáhly, že jsem němčinu po chvíli vůbec nevnímal. Pohlazení po mé duši psychopata, přesně takovou dávku syrovosti ve filmech chci. Režisér si hraje nejen se svými postavami, ale i s diváky, například když se na začátku malému Georgovi zakutálí do lodi nůž (záběr zblízka), celý film čekáte, kdy sehraje svou klíčovou roli. Nesehraje, a přesně to se mi na Funny Games líbilo. ()
Už nemám v žádným případě potřebu vidět to znova - velmi depresivní... první lidská oběť byla velmi netypická... ()
Reklama