Réžia:
Karyn KusamaKamera:
Bobby ShoreHudba:
Theodore ShapiroHrajú:
Logan Marshall-Green, Tammy Blanchard, Michiel Huisman, Mike Doyle, Toby Huss, John Carroll Lynch, Michelle Krusiec, Marieh Delfino, Lindsay Burdge (viac)Obsahy(2)
Partia dlhoročných priateľov sa po dvoch rokoch stretáva, aby si užila spoločný večer. Spoznajú aj niekoľko nových členov a dobre sa bavia. Teda až do chvíle, kedy jeden z nich prinesie notebook, a na ňom pustí zvláštne video o sekte z Mexika. V tej chvíli začne mať Will zvláštny pocit, že tento večer je niečo iné, ako len obyčajná schôdzka kamarátov po dlhom čase. Keďže však trpí psychickými problémami, nikto mu neverí. Sú naozaj všetci priatelia v ohrození, alebo sú to len výplody Willovej pomätenej mysle? (Marceloo)
(viac)Recenzie (259)
Takhle blbě to dopadne, když se nepříliš talentovaná režisérka pustí do potenciálně zajímavé látky. K filmu si dejte pochutinu, nejlépe chlupatou deku, z níž budete ukusovat sousta, k nimž vás dožene tenhle pičovně zpracovaný/zprasený film, za oříšky, chipsy a jiné rozhodně neutrácejte, nechte si to k lepšímu filmu z kategorie horor. Ostatně tuhle kategorii tak trochu reprezentuje až ve vlažně pojatém finále. Do té doby se jedná o žánrově nezařaditelný film, snad nejvíce se otírá o psychologický žánr, ovšem ani to není příliš markantní. A pokud nemáte uvařeno, uklizeno, nakoupeno, nevadí, během této nekonečně zdlouhavé rapsodie na žvásty u stolu stihnete v pohodě vše. Ve filmu se prakticky nic podstatného neodehraje. Hlavní chlápek má trauma z dávného úmrtí syna, tím jsem si jist, ovšem co přesně se jeho synovi stalo, na to už si povolejte Sherlocka Holmese. Patrně zemřel po úderu Rafaela Nadala, neb v jeho úmrtí svoji roli sehrála tenisová raketa, anebo jsem to prostě nepochopil. Jistě se pobavíte nad relativně zábavným hádáním příčin jeho úmrtí, pokud ovšem sami nezemřete nudou. Nápad přijmout pozvání od bývalky, která nemá zrovna ty nejčistší úmysly, trpí mnoha neduhy. Exotická režisérka Karyn Kusama si s nimi od počátku nevěděla poradit, nedokázala je odbourat. Film se sice zuby nehty drží jakéhosi realistického přístupu, ale selhává ve formě vyprávění, které nemá sebemenší vnitřní logiku, slavné to ani není s technickým zázemím, všude přítomná ponurost, slabé nasvícení, gore je zcela zbabělé, pár slabých úmrtí přijde až v závěru. O hercích se nedá prohlásit, že by byli přímo strašní, ovšem zapadávají dokonale do nevýrazného konceptu. Nudné pojetí si s tímhle filmem vybavím v prvé řadě, určitě si ale nevybavím žádný výrazný moment filmu. Námět určitě měl svůj potenciál, jeho režijní (pře)vedení je ale slabé, nudné. Nedá velkou práci u filmu usnout. Pozvání ke spánku tedy proběhlo úspěšně. 4/10 ()
No, predovšetkým to funguje. A potom sú tu ešte detaily, akože SPOILER Čo to je za blbú náhodu, že sa Choi zrazu objavil, keď sa to najviac hodilo? Presne keď o tom hovorili? Som v tom čakal nejakú konšpiráciu a nie náhodu. Alebo s tým otráveným vínom. Celý večer to do nich nalievajú a on si to video (čo mu vnukne myšlienku) pustí presne pred tým. Alebo tá bloncka. Ako to s ňou vlastne dopadlo? Koniec SPOILERu. Skrátka moc deus ex machina, nato jak sofistikovane by chceli pôsobiť. A herci nesympatickí, dva výkony zlé a neuveriteľné (doktor, prepnutá čajka z Mexika), a hlavne: dvojníci známych hercov patria na syfy a asylum. Tri a pol hviezdy. Ako som napísal; funguje to. Aj cez to všetko ()
Od Jennifer's Body jsem považoval Karyn Kusamu za neschopnou krávu, která nikdy nedokáže natočit atmosférický film... Spletl jsem se... The Invitation je skvěle natočený konverzační thriller, se silně znepokojující atmosférou plnou paranoi, postupně gradující až k hororovému konci... I když je děj lehce předvídatelný a 80 minut se prakticky nic neděje, režisérka díky mnoha různým náznakům dokáže spolehlivě udržet divákovu pozornost až do konce... Poslední záběr je pak opravdová lahůdka... Jsem nadšen... ()
Premýšľam, či by film nefungoval lepšie, ak by sme sa oveľa skôr dozvedeli, o čo v skutočnosti ide a tak záverečný akt by bol v podstate jadrom celého tohto nezávislého dielka. Každopádne The Invitation funguje aj v tejto forme, len sa ako divák predsa len cítim trochu ukrátený o niečo podstatné z tohto fikčného sveta. Záver je prekvapivý a možno išlo tvorcom aj o nejaké to pokračovanie, k nemu ale nedošlo a tak si len môžeme domyslieť, čo sa to s tým našim svetom udialo ďalej. Marschall-Green by mal vo filmoch nosiť iba krátke vlasy. ()
WTF ????? v 55. minutě, kde se neodehrálo vůbec nic .. ANO 55 MINUT nudy, kterou jsem už dál nemohl vydržet a přeskočil všechno až na závěr, kde se tedy konečně něco dělo, ale to už mě vůbec nezajímalo, protože jsem měl totálně zkaženou náladu to nějak vnímat dál. Horor v žádném případě . Psychologické nudné drama - nic pro mě. ()
Nebejt toho slabšího začátku v podobě bizarního vítacího kroužku, bylo by to téměř bez chyby. I když, Amíkům je tahle přehnaně pozitivní strojenost vlastní, takže beru, že prakticky všichni zůstali a vyžrali si to. ()
Taková z zpočátku nevinně vypadající hra na to, kdo je vlastně větší debil, magor nebo paranoik, ono to vlastně vyjde nastejno. Několik hostů v uzavřené místnosti a pak už tahle hra nervů může začít. I když se tam celkem dlouho tlachá a vlastně se nic moc neděje, tak závěrečná čtvrtina přinese velmi zajímavé rozuzlení, na které je vlastně zaděláno zhruba po prvním poločase. Pokud půjdete k někomu na návštěvu, dávejte si fakt velkýho majzla. První varování je hodně drahý víno a když začne hostitel potají rozsvěcovat lampičky na terase, vemte rychle nohy na ramena, vymluvte se na cokoliv, nebo třeba vylezte ven komínem. Buď se Vám začne pěnit u huby, což není známka Čechovova rexlexu, ale spíše vykutálenosti pana domácího a když náhodou na konci uslyšíte policejní vrtulník, náhle si uvědomíte, že tohle je vlastně jen začátek. Velmi, ale velmi působivé. ()
Skupinka bývalých přátel, neodpustím si poznámku o jejich korektní rasové vyváženosti, se po letech od čehosi tragického sejde na párty a velmi pozvolna se počnou dít podivuhodné věci. Horory v pomalém tempu mi obvykle vůbec nevadí, ba naopak. Invitation však scénář příliš nenadělil, konverzačka opravdu vypadá jinak, místo vypointovaných rozhovorů se dočkáme jen spousty kradmých pohledů, které na vás řvou, tady není něco v pořádku. Hostitelé na sebe velmi záhy prozradí, že jsou sektářská mešuge, hlavní hrdina trpí zamyšlením, kamera jej při něm ráda nachytává a divák pak s napětím sleduje jeho výraz. SPOILER: Stejný. Pořád. Magoři se zřetelně jako magoři chovají čím dál víc, ale vidíte to jen vy a ten trpící myslitel, který má, po několika hysterických a nikým nepochopených výstupech, pravdu. Pak se odbyde rychlá vybíjená a přeživší odkráčejí k závěru, jenž vám napoví, že by Kusama patrně chtěla hodně peněz na dvojku. A že už nebude jen levná a průměrná. Budu ji držet palec, tady to nevyšlo. ()
HODINU A ČTVRT čumim na nějaký tlachy a podezřívání a nakonec v tý půl hodině se z toho vyklube naprosto tupá vyvraždovačka. WTF. A ještě to ukončí naprosto originalní zvuk houkaček v pozadí. Totální omyl. ()
Chvílemi poutavá konverzačka, která se tradičně zvrhne do tupé vyvražďovačky. ()
Tak tohle mě dostalo. V nějakém náhodném videu na youtube jsem na The Invitation narazil ve zmínce, že se jedná o méně známý a celkově nedoceněný horor. Nicméně nečekal jsem až tak skvělý, napínavý, v detailech propracovaný a vygradovaný film. Pro mě kvalitou a konceptem nejistoty, zda všeprosycující strach vychází z nitra postavy a nebo je objektivní realitou, je The Invitation dokonce srovnatelné s Rosemary má dětátko. Opravdu skrytý klenot mezi hororovými filmy, jehož projekci si rozhodně ještě několikrát zopakuji. (A Logana Marshalla-Greena budu mít po Upgradu a tomhle od nynějška v hledáčku). ()
Psychologické drama se zde rozvádí asi na 75 minutách, aby z toho v závěru mohla být slušná řezničina. Film musím pochválit nejvíc za to, jak otevřeně kritizuje a odsuzuje rozmach nových náboženských hnutí a sekt v USA. U nás naštěstí takových magorů zatím moc není, ale Američani jsou v tomhle fakt extratřída, od Mormonů až po Scientology v čele Tomeme Cruisem. Je zajímavé, jak snadno lze někoho zblbnout a vnutit mu nejrůznější šílené názory na svět, na existenci a na život po smrti. Neměli bychom zapomínat na Darwina, protože na jeho straně je pravda... 80% ()
SPOILERY Docela slušný paranoidní thriller, který dovedně - avšak nutno říct, že poměrně zdlouhavě - buduje napětí. Jistým dalším negativem je množství postav - prostě jsem se v nich ztrácel, vůbec jsem netušil, jak k té skupině patří ti teplouši (a koneckonců, že jsou teplí, se stalo zřejmým také až někdy v půlce filmu), ta Korejka, ten tlusťoch - zaměnitelné postavy, dobré jen scenáristovi na to, aby je při první vhodné příležitosti killnul. Nu, a i když je závěr a záběr na červené lucerničky povedený a mrazivý, přesto v té chvíli už mne začaly napadat různé logické protiargumenty. Ok, máme zde nějakou sebevražednou sektu, která věří, že všechny problémy se vyřeší "někde jinde", jen je potřeba svého ducha sjednotit s těmi ostatních, a je k tomu potřeba jen taková drobnost - pár vražd nejbližších a sebevražda. Jenže ono Los Angeles není nijak malé městečko, tam pár miliónů lidí žije. A nevěřím, že by existovala sekta, která by měla víc jak deset dvacet tisíc členů, aby ji neměla hned v merku policie, i kdyby to bylo jen v Jižní Americe (ba naopak, právě že v Jižní Americe!). A i kdyby každý ten člen pak hurá domů (to všichni bydleli v Los Angeles kousek od sebe?) a pozval deset lidí, pořád to dá tak sto tisíc lidí, což je sice hodně, ale určitě by červenými lucerničkami nesvítil každý druhý barák na losangeleských kopcích. (Downtown nevidíme, tam by ty lucerničky nevyzněly tak efektně.) A jsou zde i jiné drobnosti, co mi vadily - proč se nikdo nenabídl, zvlášť onen podezírající Will, že doprovodí odcházející dívku k autu, aby měl jistotu a nemusel jen trapně koukat z okna? Mohl ji teoreticky zachránit. Proč, když vezme pohrabáč, pak skočí na vrahouna jen s holými pěstmi? Jo, a co mne dostalo, že mají garáž na střeše ("Půjdem nahoru, jsou tam druhé dveře do garáže."). Pár scén bylo zbytečných, občas se snaží postavy vysvětlit, proč zůstávají, ačkoliv kdokoliv normální by se sebral hned po prvním náborovém videu a sorry, pila pryč. Taky by mě zajímalo, kde měli rušičku signálů mobilních telefonů. Ale atmosféru to má povedenou, nejistota, co se děje, je rovněž zajímavá (i když to po tom náborovém videu je asi každému jasné, oč jde a co je v plánu), vysvětlení je taktéž uspokojivé, docela slušně vymyšlené, jen tedy ty logické díry v něm mne naštvaly - přitom stačilo málo a nějak to trochu dovysvětlit (včetně odjezdu Claire). Také třeba to, proč si museli zvát lidi ze svého okolí, proč se někde nepřizabili sami mezi sebou? Nejvíc zabodovali herci (tedy ti, co měli co hrát), zvlášť postava Eden je herecký nadprůměr. Btw, k dokonalé politické korektnosti mi v sestavě chyběl černoch, asi žádného nesehnali. ()
Atmosfericky hutná a napínavá psychologická hra s divákem, který od začátku tuší nějaký zádrhel, ale tvůrci mu každých pár minut vnucují jiný názor. Tyhle filmy obecně mají plusové body za neustálé napětí a touhu zjistit rozuzlení příběhu a tenhle typ se mi většinou dost líbí. Má to do poloviny hodně pomalé tempo, které ale nahrává žánru a pomáhá filmu v budování základu, na kterém se dá dále stavět. Ti, kteří se přes prvotní menší “nudu” překoušou se ale dočkají nabitého závěru s originální pointou a obrovský plus je i finální minutovka, která pointu ještě zavřsuje. Místy mi film dokonce připomínal Would you Rather, který mám dost rád, takže jsem ve výsledku dost spokojený, protože takhle rozjetou paranoiu jsem dlouho neviděl. ()
70 minut to jede na jen lehce znepokojivé atmosféře, které se ale natolik mísí s paranoií hlavní postavy, že vůbec netušíte, o co tady jde. A ne, není to zábavné, je to velice zdlouhavé a nudné, protože s tou atmosférou se nijak nestaví, jede pořád na stejné úrovni. Když se pak na konci filmu něco stane, trochu to zachraňuje výslednou image, ale The Invitation pro mě je zklamáním. ()
Perfetti sconosciuti done right. Scénáristický masterclass v disciplíně co nejpomalejšího odhalování příběhu, čemuž ještě navíc stojí v cestě velmi racionální, odtažitý a skeptický protagonista, který dělá přesně ty věci, které (si myslíte, že) byste dělali na jeho místě v tu danou situaci a nenechá se příběhem zmanipulovat ani vybočit. A přesto až do poslední chvíle si nebudete, stejně jako on, úplně jisti zdali jste součástí jízlivého společenského dramatu nebo "pouhé" trpělivé žánrovky. Epilog je sice trochu přepísklý, ale mám pocit, že nás na chvilku ten film nechal pozřet na absolutní zlo a to se vždycky počítá. ()
Prazvláštní film, který se mi těžko hodnotí i komentuje. Asi jsem měl velká očekávání, ale v zásadě jsem se nudil čekáním na něco velkého, šokujícího, překvapivého. A nic z toho se příliš nekonalo, proto zůstala jen ta nuda, pachuť a divný pocit. ()
Psychologizující drama s thrillerovým ocasem o jedné hodně podivné večeři v kruhu dávných přátel, film, o kterém lze bez spoilerování těžko něco napsat. Takže jen heslovitě: Příběh působivý, herecké výkony celkem slušně přesvědčivé, ale scénář už tolik ne, většinu času jsem měl pocit jakési vyumělkovanosi, nepřirozenosti, scéna i dialogy mi připomínaly spíš divadelní hru, než běžné konverzační setkání běžných lidí. Myslím, že šikovnější scénárista by mohl z námětu vytěžit víc syrovosti, existenciální hloubky a realistického napětí. Atmosféra i tak ovšem výborná - dusná, nepříjemná, zlověstná, paranoidní. Tempo pomalé, klidné, relaxační. Čtvrtá hvězda za posledních dvacet minut, i za poslední (i když nepřekvapivý) záběr. 70%. ()
Představte si, že jste pozváni na takovou menší sešlost. Společně s Vámi tam dorazí i lidé, které jste velmi dlouho neviděli. Postupem času začnou na povrch vyplouvat skrytí vnitřní démoni, kteří náhle dokonale dotvoří atmosféru neutuchající paronie a všeobecné nedůvěry. Přesně na těchto principech stojí snímek The Invitation, který je bravurně vypointován, přičemž, stejně jako loňský snímek The Gift, nás do poslední tíživé minuty nechává v patřičném napětí. Tento psychologicky laděný snímek byste si rozhodně neměli nechat ujít. ()
Po 40ti minutách jsem začal přemýšlet, jestli má smysl film dál sledovat. V zásadě to byla jen žvanírna, která sice byla plná potenciálně divných lidí ztvárněných vesměs neokoukanými a dobrými herci, ale i tak jsem si říkal, že místní hodnocení na mě připravilo další past. Pak ale začala atmosféra houstnout. Nijak zvlášť, ale přesto film začal působit zneklidnujícím dojmem a vše vyvrcholilo odhalenou pointou, která v tomto případě nepřišla až v závěru a právě proto mohla rozpoutat neskutečné psycho peklo, které dalo téměř zapomenout na předcházející nudné chvíle. 75% ()
Reklama