Réžia:
Dan PřibáňScenár:
Dan PřibáňHudba:
Tatiana MikováHrajú:
Dan Přibáň, Aleš Vašíček, Marek Slobodník, Tomasz Turchan, Radoslaw Jona, Dana Zlatohlávková, Jakub Nahodil, Zdeněk Krátký, David Novotný (rozprávač)Obsahy(1)
Cestovateli Danu Přibáňovi a jeho partě nestačilo, že dokázali nemožné, když přejeli Trabantem Afriku a natočili o tom nezávislý film. Rozhodli se vypravit na ještě náročnější cestu. 21 124 kilometrů napříč Jižní Amerikou až na konec světa. A aby to nebylo moc jednoduché, tentokrát nepojedou jen Trabantem. Sestava snů v mezinárodním týmu Čechů, Poláků a Slováků patří podle Dana „buď do blázince, nebo na šrotiště." Dva Trabanty, polský Fiátek a Jawa 250 z roku 1957 se místo toho vydává vstříc tomu nejnáročnějšímu, co se dá v Jižní Americe najít. Amazonský prales, pětitisícové průsmyky And, pouště i oceán. Tahle šílená jízda rozhodně není bezstarostná, je ale fascinující a zábavná. Jak se dokáže snést osm lidí ze třech zemí, kteří se navzájem skoro neznají, čtyři měsíce ve žlutých ponorkách? Ta největší výzva není venku, ale uvnitř. (Aerofilms)
(viac)Recenzie (266)
Oproti Africe to byla taková pohodovější jízda, moc technických problémů se tam neřešilo, ale nuda to rozhodně nebyla - naopak - problémy a blbou náladu zde nahradily velmi zábavné momenty. Častokrát jsem se přistihl jak jsem se v kině hlasitě zasmál. Jedna z nejlepších hlášek mi zní ještě teď v uších - "Kua, kdo sem postavil ten sloup?!!" A Marek, ten byl výbornej. On ani nemusel nic říkat. Stačil na něj pohled a každej se smíchy zakousl do sedačky před sebou :-) Určitě tento dokument doporučuju všem komu je cestování blízké. ()
Tuhle trabantní parádu jsem si nemoh naordinovat jinde než na setkání cestovatelů, kam tenhle fim patří. Narvanej sál KD Ládví (ano místa na stání taky obsazena do posledního fleku ) po skončení filmu dlouhé minuty aplaudoval přítomnýmu Danovi a plným právem. Tohle totiž bylo nejzábavnější dobrodružství co jsem viděl. Dan skvělý vtipný hlášky, slovák jeden z nejpohodovějších dobroduhů co jsem měl tu čest poznat a poláci ? Tak to bylo blázni na správným místě. Jo a ještě jedna héérečka...Jižní Amerika, taky výborná, obytnej bagr, mosty na rozpad, benznin přes místního, rychlostní rekord trábóšu na solným jezeře, ztracený pasy a vojáci co místo na namířených samopalů uvařej čaj, prostě bomba všech bomb, kdo je jenom trošku snílek, má smysl pro humor a v krvi mu koluje dobrodružná krev, tak ten téhle lidsko - trabantní parádě prostě musí požehnat. Ještě bych chtěl zmínit, po konci filmu byl Dan vytleskán na podium a mimo jiné řekl "Chtěl bych zdůraznit tu poslední větu ve filmu" a má svatou pravdu, jak ta věta, tak ten Dan, pro mě jeden z nejlepších zažítků vůbec, protože v hledišti neseděli zapšklí sebestředný kritici, lidi který si myslej že smysl lidský existence je výše bodů na csfd, ani smskující děti či užvanění pipiny, ale lidi který maj svoje hodnoty postavený na radosti ze života - na cestování, dobrodružství a snílkovství a stejný typ lidí "hraje" v tomto filmu . ()
S Trabanty jsem si zajezdil už po Africe a tak jsem tušil, s čím tak asi přijdou u jejich pokračování s cestou až na konec světa. Když zrovna v té Jižní Americe byli, tak jsem zrovna vše sledoval na jejich Facebooku .Takže to pro mě zase nebylo až tak velké překvapení, když jsem ten konec světa viděl v tomto dokumentu. Každopádně to byla obrovská radost sledovat tuhle partu bláznů, kteří nám všem opět ukázali, že nic není nemožné. A hlavně je třeba se z toho neposrat, že jo. Jedinou výtku bych mohl mít a to především tu, že bych uvítal více záběrů na svět kolem než na různé ventily, vačky a bůhví jaké části motoru, který se jim cestou stihli na Trabantech a Maluchu zesrat. Nicméně natočili to po svém, dokázali nemožné a u jejich dokumentu jsem se pobavil. Klobouk dolů, lepší a sympatičtější cestopis plný dobrodružství jsem snad nikdy neviděl. K dokonalosti s touhle partou už mi zbývá jediné a to potkat Dana Přibáně na nějaké přednášce, tak snad se už brzo dočkám. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $85,165▐ /60%/ ()
Tož nám ten Příbor, či jak se ten fúsatý kokot menoval, vnuknul super nápad a koňskó dávku tej pověstnej kuráže. Tady s chlapcami Dežom, Olegom, Zigom, Šohajom, Demeterom a macató Eržikó sme se rozhodli udělat mega výlet našim vytuněným žigulíkom do Tesca na nakupy, pičo vole. A protože to byl road trip jak cyp, kurva, urobili sme ze pár zápisků, aby si i další degenerace mohly vzít příklad z našej cesty vyjebanej. Hodina 1. - Hned ze začátku nastaly vykurvené problemy, lebo ten vyfajčaný kokot Demeter ztratil nákupnú tašku a byli by sme piče, kdyby sme dojeli do Tesca s Kauflanďáckó brašnó. Takže sme vyslali Demetera k súsedě to za mrd pořešit a zatím sme s chalanmi prijebávali ten pripečený výfuk na žiguleho. Do kuforu sme zatím napchali všecky dlúhé kabáty s hlubokými kapsami. Hodina 2. - Tož nastává čas vyrazit, vy banda chlpatá. Opět nastaly more problémy, keď sme se nemohli do žigula řádně nasáčkovat, bo Eržika je macatá flundra a vypadá, jak kdyby ste do pytla od brambór narvali tři vyžraná prasata. Kurva more, tož Olego musel jít do kufru, bo by to jinak nešlo. Časně ráno sme vyrazili z předměstí Chánova, no som natěšený jak cyp! Hodina 3. - Jebat, jebat, jebat! Uvízli sme v koňským hovně, to mňa pojeb do mej zadnice kypré, čím ty svině vycválaný krmijó, že serú takéto gigantické kopy? Tož sme pověřili Ziga, aby vyměnil koleso, bo bylo zamrdané jak naša klika od kúpelky. Hodina 4. - Tak Ziga je naprostý kokot vyjebaný, bo neumí ani piču. Hlavně že denně trénuje běhy na dlúhu trať s kanálovými poklopy na zádech, ale vyměnit jedno vykurvené koleso, to aby sa člověk poondil. Naštěstí kolem jeli naši krajani s čerstvě čornutó felinó, tož nás z těch sraček vytáhli. Hodina 5. - Dežo, který do teraz neřekl ani piču, si v autě tak nechutně zasral, až mi pozdechaly všecky filcky. Vyjebu ti manku do tej chlupaté řitě, ty kokotko smradlavý! Šohaj aj na půl hodiny omdlel, jaké to byl rigol, kurva. Hodina 6. - Museli sme zastavit na benzíně, bo ten puch se šířil jak mor a Eržika potřebovala akutně srat, bo na snídaňu zožrala celú hovězú kotletu aj s polkou krávy a súsedovic psem. Jebat je všecky, jebky kokotské. Hodina 7. - Šohaj na benzíně počoroval nanuka a hned na něj ta pokladní kunda volala bengáče. Nechápu, proč tak hystericky vyšilovala, no možná ho Šohaj neměl brat aj s celým mrazákem. Tož sme na to šlápli, bo chlupatý v lásce moc nemáme, a ke všemu už sme viděli Tesco v dohlednu! Hodina 8. - Tož sme dojeli před Tesco, no ty kurvy měly už zavřeno! Já sa snad pojebem! Okrem toho všeckého sme zapomněli na Olega v kufru, ktorý tam na následky Dežového vražedného prdu zdechol. Tož sme žiguleho spláchli aj s Olegom do Svratky, počórovali před Tescem ty kovové stojany na kola aj s kolama a jeli sme dom. No road trip jak sviňa, co si budem povídat, kam se na nás hrabe Příbór i s celó tó jehó sektó pojebanó! ()
Třetí trabantí výlet je zase o něco lepší, než ty dva předchozí a já bych mu bez váhání napálil pět hvězd ... kdybych před ním neviděl daleko obsáhlejší seriál. A jako každý svědomitý hnidopich bych samozřejmě tento snímek sestříhal trochu jinak, něco bych vynechal a rozhodně bych se nestyděl ukázat ty úžasné byrokratické souboje na hranicích - ty mi tam fakt chyběly. Ale dost neoprávněné kritiky, protože tenhle výlet je úžasně zábavný, šílený a natolik nakažlivý, že patrně nastartuju svou koloběžku a na plný výkon své chlupaté nohy si to taky užiju. ()
Trabantí výprava se rozrostla a vydává se opět na jednu z šílených, poznávacích cest napříč zapomenutými místy. Je absurdní, jak těžké je určit, co činilo výpravě větší potíže - jestli neudržované cesty a ztrouchnivělé mosty, nebo byrokratická neschopnost jihoamerických států. Kvalitativně i zážitkově se jedná velice podobný kousek předchozímu výletu do Afriky... 8/10 ()
O drama se u cestovatelských dokumentů starají přehmaty, o úžas nad (nad)pozemskou krásou zvolená trasa. Ta přidána hodnota tady jsou trabíci a hostování krtečka. Ne vážně, hodně pohodová, dobře natočená jízda. Krásné exteriéry, kterým vévodí solná pláň a Machu Pichcu, odleželé tuzemské hlášky no a samozřejmě to dobrodružné srdíčko. Krásná práce. ()
Celovečerním trabantům se dá vyčítat asi jenom to, že někde existuje o čtyři hodiny delší a obsahově ještě více vytuněná seriálová verze. To však nic nemění na tom, že samotný film funguje skvěle. Má to spád, úchvatné záběry z cest a úžasnou chemii všech zúčastněných (Poláci jsou svým tradičním "přístupem" naprosto geniální). Psát komentář 8 let po premiéře se pak může zdát mírně kontraproduktivní, ale pokud si díky tomu najde k Přibáňovi a jeho partě cestu více lidí, budu jen rád. Já si mezitím dokoukám ten zbytek, co jsem doposud po hříchu opomíjel. ()
Popravdě, v těchhle dnech bych nejraději šel na ten konec světa rád i pěšky, abych měl od všeho pokoj, ale nic není tak jednoduché, proto se musím spokojit s cestováním v dederónském Trabantu. A bohužel jen na plátně a ne v reálu, což je možná škoda, protože tohle dobrodružství, které po sešmikání nůžkami pana střihače vypadá jako úžasná klukovská zábava, by se mi neskutečně líbilo. Vlastně líbí, abych se vrátil zpět do své ponuré současnosti, takže pět hvězdiček .. ()
Nečekaná pecka. Není nad to, když cestopisný dokument natáčí smečka vtipných cápků, kteří ví, jak video atraktivně nasnímat, dynamicky sestříhat a kvalitně prohláškovat. Samozřejmě, o jednotlivých zemích se člověk dozví pramálo, mnohem více se film soustředí na prekérní situace s neortodoxním dopravním prostředkem - a tady nejde o to, zda si tvůrci skutečně "nemohli dovolit lepší auto", či zda jde o uměle vytvořený pocit vítězství nad něčím (sorry, Franto); jde pouze o subjektivní touhy, styl a zavedenou tradici. A hlavně o důkaz, že to JDE. Neumím si představit, jak by film vypadal, kdyby všichni vyrazili v supramoderních SUV - takhle je to jednoduše skvělá zábava a neopakovatelný zážitek, přestože se ho sami neúčastníte. Vrcholem filmu je polák, který dokáže v Jižní Americe hned dvakrát ztratit pas a do Chile musí být regulérně propašován. Nebo slovenský jawista, který se ztříská jako pavián poctivým jihoamerickým lihem, načež si vykloubí rameno. A potom samozřejmě cesta, která je přes všechny potíže boží, když jste na ní s takovýma božíma hovadama. ()
Dokumentární, cestopisný road movie, který potěší stejně jako Trabantem napříč Afrikou. Netroufám si tvrdit, zda je jeden z těchto filmů lepší a druhý horší, oba mě bavily, zejména asi pro krásy přírody, kterými dobrodruhové projíždějí, ale také skrz vozidla, jež k tomu používají. Líbily se mi i doprovodné komentáře, ale také hudba a celkové zpracování. Celý počin potěší o to víc, že jde o českou produkci. Nějaké mouchy by člověk našel, ale nemá cenu je rozpitvávat, neboť jako celek "Trabant" funguje! Tram tram tram.... A teď jedem! Do tram tram tram tram tram tramtárie, tra tra tra tra tra trabantem. Kdo nezkusil, nikdy nezažije, že s trabantem za volantem jsme svobodní! ()
Něco takového se nedá sestříhat do 98 minut. Čekal jsem mistrovskou podívanou, když to má tak pěkné hodnocení, ale nějak mě to neoslovilo, možná jsem byl ovlivněn tím, že jsem musel druhý den v sobotu do práce a byl jsem naštvaný, ale i tak jsem si říkal, že celou cestu nelze sestříhat do tak krátkého času. A taky mi tu vadil hlas Bárnyho z Matky coby průvodce. ()
Dokument? Ale kdeže. Do cestopisného hávu zaobalená priamočiara dobrodružná komédia o strastiach a slastiach medzinárodnej česko-poľsko-slovenskej výpravy na ceste až na samotný koniec sveta, to už skôr. Dan Přibáň a jeho kolegovia menej fakticky, ale o to zábavnejšie vykresľujú svoje divoké putovanie najkrajšími, najpustejšími a najnebezpečnejšími oblasťami latinskoamerického kontinentu plné čakaných i nečakaných príhod, nehôd a eskapád na ceste za vysneným cieľom. V hlave to zrejme (ako bolo jasné aj z rozhovoru s Přibáňem po projekcii) nemajú úplne v poriadku, ale vďaka tomu a multikultúrnej spolupráci s nemenej šialenými Poliakmi a až ikonickým Marekom Slobodníkom na Jawe sa stávame svedkami všemožných situácií, ktoré sme doteraz videli len vo filmoch - od strateného pasu, ktorý je miestnym úradníkom na smiech, cez zapadnutie do blata, červený cestný prašný mejkap zdarma či vratké drevené mosty, ktorých prechod už pár automobilov neprežilo a mnohých ďalších, čo pre potešenie môjho diváckeho ja absolútne postačuje. Silne subjektívne hodnotenie: 90% P.S.: Projekcie s účasťou tvorcov začínam mať stále radšej; buď sa s nimi môžete odfotiť, to ak sa vám film páčil, alebo po nich hodiť najbližšou použiteľnou zbraňou, to keď až tak nie. ()
Nedělal bych z toho zase pecku nezapomenutelných rozměrů - na sobotní odpoledne do televize super, na české poměry úkaz, ale jinak nic závratně výjmečného. Ani nápadem, ani provedením, ani humorem. ()
Born to be wild aneb Easy rider v česko-polsko-slovenském podání. Tentokrát nikoliv (tolik) cestopisně jako v případě afrického dobrodružství, ale více nespoutaně i díky vydatnému přispění permanentně posílené polské dvojičky v molochu. Jejich netradiční osvětový výklad dvojího zabarvení místní řeky, možná nedojde pochopení (uznání) u předních světových geologů, své zastánce si však bezesporu najde. Minimálně mezi příznivci lahodného chmelového moku. Jak jsem již poznamenal, tohle jihoamerické dobrodružství, je v mnohém od svého afrického předchůdce odlišné, to nejdůležitější však přetrvává. Touha po dobrodružství a překonání předsudků. Tak kam příště, Dane? ()
Multinárodní cesta za snem, která vede napříč nádherným kontinentem. Už Afrika si mě absolutně získala. Na tohle pokračování jsem čekal hrozně dlouho a hrozně moc jsem očekával. Moje očekávání byla překonána. Opět je každičká vteřina neuvěřitelně zajímavá, ale v tomhle dílu se mi navíc zdálo, že se mnohem více myslelo na diváky u televizních obrazovek a byl jim dodán mnohem lepší materiál k obdivování. Posádka se rozrostla o další sympatické členy, polského Fiata a zapáleného slovenského frajera na Jawě. Zmíněný Marek Slobodník mi brutálně připomínal jednoho slovenského spolustudenta. Vyjadřováním, chováním a prostě vším. Opět nádherné záběry krajiny, špatně sjízdné cesty a další věcičky, které cestu zdravě komplikovaly. Zmíním třeba nádherné mosty se shnilého dřeva, po kterých už nějaký ten čas zřejmě nikdo nejel. Kdybych přes ně měl trabant přepravit, tak bych se nejspíš tak rozklepal, že bych neudržel ani volant. O polském Radkovi, kterému se podařilo během cesty ztratit ne jednou, ale hned dvakrát pas je lepší raději ani nehovořit. Zkrátka dokonalá oslava života v té nejryzejší podobě, kterou musí zákonitě ocenit každý, kdo má ten svůj život alespoň trošičku rád. O tomhle je dokument především. Jediné, co bych zde vytknul je délka stopáže. Většinou nadávám na příliš dlouhou stopáž, ale tady bych si moc rád dal několikrát přidáno. Naštěstí tu je seriálové řešení, které je cca 5 hodinové! ()
Nevěřil jsem tomu, že by mě dokázal tak ohromit cestopisný dokument z české produkce. Byla to vskutku mistrovsky sestříhaná (z 470 hodin materiálu na 98 minut) nádherná, dobrodružná, humorná trabantní jízda napříč Jižní Amerikou ujetá na vysoce obtížných trasách. Mohli jsme sledovat nejenom nádherné obrázky fascinující a dechberoucí přírody, ale také psychologický vývin a vymýšlení různých vtipných bejkáren hlavních aktérů tohoto dokumentárního road movie. ___ (Jiráskovo divadlo, Nový Bydžov) ()
Klobouk dolů před jejich dobrodružnou cestou. Já Andy přejel jenom na kole, ale to byla taková mastňácká cesta, na které jsem měl každý večer sprchu a postel. Tady zase cestovatelé přežijí tolik krušných chvilek, jen aby ta auta málem doopravdy utopili díky vpravdě školácké chybě. Navíc polští experti museli být snad sjetí, jinak to není možné. Ale z filmového hlediska je to takové nevyvážené. Dramatické scény střídá nuda. Stejně klobouk dolů, protože když se nad tím zamyslím, tak bez těch záběrů pro kamery by tahle cesta byla o pěkných pár dnů kratší (70%). ()
Stačí nápad, pár správnych ľudí a za žiadnu cenu nezísť z cesty. A aj nejaké to šťastie. Fandím takýmto nadšencom. Jedného podobného mám doma, a konkrétne tieto krajiny mám napozerané z jeho fotiek. Krajina nádherne fotogenická, farebne úžasná a áno aj ľudia sú tam veľmi milí. Všetky tie ostatné zádrhely, ktoré ich stretnú cestou sú iba veľkým plusom pre nás divákov, nakoľko je to všetko ešte zaujímavejšie a som rada, že to nakoniec dobre dopadlo. Žltá je dobrá! (Filmová výzva 2016 - Frajer42) ()
Reklama