Réžia:
Denys de La PatellièreKamera:
Louis PageHudba:
Maurice ThirietHrajú:
Jean Gabin, Annie Ducaux, Jean Desailly, Bernard Blier, Françoise Christophe, Aimé Clariond, Jean Wall, Jean Murat, Louis Seigner, Pierre Brasseur (viac)Obsahy(1)
Multimilionář Noël Schoudler (Jean Gabin) se zabývá obchodními záležitostmi a buduje své vzkvétající obchodní impérium. S cílem udržet a rozvinout své pozice Schoulder spolupracuje s politickými špičkami. Není zatížen mravními předsudky, vše podřizuje dosažení výsledků. Noël se cítí být monarchou a jsou mu proti srsti moderní myšlenky jeho syna Francoise (Jean Desailly). Pouhé vyjadřování nespokojenosti se synovými názory nevede ke kýženému výsledku, tak hlava rodiny sahá k účinnějšímu opatření. Noël se rozhoduje dát synovi lekci, ale neuvědomuje si, že tento pokus může vést k opravdu tragickým důsledkům. (Snorlax)
(viac)Videá (1)
Recenzie (6)
Byl bych rád, kdybych to byl schopný víc ocenit, ale někdy si člověk s filmem holt nesedne. Zahrané je to totiž skvělé, filmařská stránka je taky fajn a některé hlubší scény (včetně jedné nadčasové o uspěchanosti doby a laxnosti čtení zpráv, která je obzvlášť platná dneska) se mi líbily, jenže mimo to ten film šel dost mimo mě. Věděl jsem, že dějově to nebude zrovna film, který by mě lákal, ale v plánu jsem to měl a šanci jsem tomu taky dal, jen jsem si v tom našel minimum toho, co by mě zajímalo. Celý ten příběh plný bohatých, peněz, burz a podnikání kolem mě jakoby prošuměl a dostat se do něj pro mě vůbec nebylo lehké. A i když se mi to po dlouhé době povedlo, stejně jsem byl rád, když to skončilo. Možná jindy s vhodnější náladou by to na mě zapůsobilo víc, ale takhle to holt šlo mimo mě. Určitě jsem to rád viděl a bylo fajn zde vidět hrát Bliera, ale celkově z toho filmu moc nemám... Slabé 3* ()
ČST (do vysielania pripravilo štúdio ČST Ostrava) = 10.4.1964, réžia českého znenia (SpÚZF 1960) = VÁCLAV KUBÁSEK (7.1.2012) ()
Úvodné, asi 4-minútové titulky, ponúkajú tiež možnosť sa plne zoznámiť s celým obsadením, ktoré bude diváka sprevádzať počas tohto sledovania, kde ma hneď zaujalo, koľko „Jeanov” vlastne účinkuje v tomto snímku, pričom okrem ústredného Gabina a vedľajšieho Desaillyho, alebo ak chcete, „otca so synom”, t.j. Noëla a Françoisa Schoudlerovcov, sú k dispozícii aj ďalší "štyria", a to ešte nie je úplne všetko, čo chce tým básnik povedať... / Na margo filmu ako celku, sa Burziánom a ďalším ich napodobeninám, momentálne vyhýbam širokým oblúkom, keďže práve týmito náruživými »ziskuchtivcami« maximálne pohŕdam, preto som si nevybudoval žiadny vzťah ku konkrétnym postavám. Minimálne by som pochválil aspoň to, že je film zručne nakrútený, rovnako má po ruke i skvostného protagonistu, či trebárs aj réžia, imidž a montáž, určite neostanú bez akejkoľvek odozvy. Tieto špecifické vlastnosti sú jednoznačne nespochybniteľnými prednosťami, ale i napriek tomu už ďalej nemám vôbec žiadnu potrebu sa hocijakým iným spôsobom vyjadrovať k recenzovanému filmu, ktorého zhliadnutie považujem za akúsi určitú „povinnosť”, ktorú veľmi rád absolvujem, pretože skrátka chcem Jeana Gabina (s)poznávať v najrôznejších hereckých polohách, v akých sa v priebehu svojej plodnej filmografie ocitol. ()
Je něco shnilého ve státě francouzském... Zdánlivě neomezené bohatství včetně mocí nad velkými korporacemi už dávno požralo poslední zbytky smyslu pro morálku a lidskost. Ukázka zlovůle, pokrytecky schovaná na první pohled pod honosní obleky a vznešenou prezentaci na veřejnosti, se čím dál hlouběji promítá do napjatého zákulisní vysoké politiky v několika oborech a tragicky vyústí v tom nejintimnějším, rodinném prostředí. Já bych tedy nechtěl být na místě Noëlova syna, s jehož názory a postojemi jsem se tady dokázal často stotožnit nejvíc... Denys de La Patellière natočil snímek s minimální výpravou, ale zároveň perfektním scénářem, který působí v mnoha motivech či prohlášeních („Dnes lidé nemají čas na čtení. Chtějí krátké nadpisy a šokující fotografie.“) až překvapivě nadasově a který spolu s herci dokáže poskytnout maximální zážitek. Speciálně musím vyzdvihnout autora dialogů Michela Audiarda, jeho často drsné slovné přestřelky (zejména mezi Gabinem a Brasseurem st. v rolích dvou bratranců) se nebojí jít až na samotnu dřeň, vydat z postav poslední zbytky vybuchlé lávy nenávisti a na dobu vzniku mě svými drsnými replikami překvapily. Slyšet v černobílém filmu z 50. let od slavného Gabina takové hlášky jako „Slyšel jsem, žes chtěl čůrat na mé polštáře.“ nebo „Až mě přijdeš pumpnout o pár bankovek na jídlo, ponechám ti jen tolik, abys zdechnul!“, to byl tedy menší šok! :) Naštěstí Audiard umí pracovat i se silně expresivními replikami tak, aby měly skutečně úderný účinek a zároveň nespadly jen do laciné smršti vulgarismů. Společné scény Gabina s Blierem v kanceláři zase dávají vzpomenout na tři roky mladšího Prezidenta, který mě ale jako celek fascinoval něco málo víc a připadal vyrovnanější. Tady mi u některých scén z Noëlova domu s jeho dcerou a manželkou připadalo, jakoby film chvíli mírně spadl pod vysoce nasazenou laťku, a tak Burziánům po menším váhání dávám zatím „jen“ 4 hvězdičky. Rozhodně však jde o snímek, který podle mě patří do povinné výbavy všech příznivců Jeana Gabina a francouzské kinematografie těchto let. [85%] ()
Dráma multimionára, ktorý vládne rodine železnou rukou. Aspoň si to myslí. Jeho predstavy sa však nie celkom stotožňujú s realitou. Naráža na odpor inak stavanej časti širokej rodiny, avšak ten najvypuklejší problém prežije so svojim synom... Jean Gabin v hlavnej úlohe je excelentný, jeho dravosť, nekompromisnosť a zákulisné ťahy sú ozdobou filmu. Štvrtá recenzia. ()
Reklama