Réžia:
Robert ZemeckisKamera:
Dariusz WolskiHudba:
Alan SilvestriHrajú:
Joseph Gordon-Levitt, Charlotte Le Bon, James Badge Dale, Ben Kingsley, Benedict Samuel, Ben Schwartz, Steve Valentine, Sergio Di Zio, Jason Blicker (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Po povrchu Mesiaca sa prešlo dvanásť ľudí. Bezodnou prázdnotou medzi vežami Svetového obchodného centra však prešiel len jediný človek a už viac to nikto ďalší nezopakuje. Philippe Petit (Joseph Gordon-Levitt) sa vďaka tréningu a radám svojho mentora Papa Rudyho (Ben Kingsley) a pomoci tímu svojráznych dobrodruhov, odhodlal na nemožné. Prekonal obrovské komplikácie a aj napriek nezhodám, zrade a množstvu situácií, v ktorých išlo doslova o život, sa mu podarilo vymyslieť a zrealizovať šialený plán. (TV Markíza)
(viac)Recenzie (683)
Po finále PBS NY a story tady toho francouzskýho cvoka jsem teprve měl impulz a chuť k projekci. První hodinka je možná až moc natažená (neopodstatněně), ale jakmile dojde na "operaci", je tu dost napětí, strachu z výšek i krásných výhledů na retro Manhattan v prvotřídní digitální realitě. Nemám sice žádnou slabost pro cirkusácký píčovinky, ale podobný čin obdivuju a stejně jako kdysi Philippe Petit vdechl život nepopulárním chladným mrakodrapům (jak jsem je viděl i já), tak si je skrz něj konečně, byť posmrtně, snad i oblíbím. A sranda - dneska je běžný guerillově viset, hopsat a dělat selfies různě po střechách výškových budov, ale na tohle jsou všechny ty Instagramy krátký. Pěkně zfilmovaná šílenost, s přesným Levittem. ()
Já se bojím i na lanovku, takže mým snem by takové chození po laně určitě nebylo. Neměla bych snad ani žádných výtek proti zpracování a Alana mám v topce. Gordon Levitt byl bezvadný, ale já ho viděla téměř stále, jak chodí jen ve dvoumetrové výšce +- a to je u takových filmů průšvih. To je můj problém, snad jsem viděla příliš ukázek toho, jaké triky se v takových případech používají. Ovšem tu francouzštinu mu závidím a uskutečnit si nějaký svůj velký sen taky není marný. ()
Ačkoliv se scénář snaží do detailů kopírovat stejnojmenný dokument, jeho samotné vyznění zcela nepochopitelně ignoruje. Jakmile tedy potrhlý sympaťák Gordon-Levitt s kontaktními čočkami a mizerným francouzským přízvukem konečně přejde před zeleným plátnem to ocelové lano a úspěšně zakončí svůj velkolepý plán, který téměř sám navrhl, připravil a zrealizoval. Uspokojen z dobré exhibice zajde s partou kompliců na pivečko slavit, všichni se plácají po zádech, vděčnost teče všemi směry a pak se s ním naprosto nepochopitelně rozejde jeho holka a psychická podpora v jednom, on jen smutně hledí na odjíždějící taxík a je konec. Fňuk, fňuk, tlesk, tlesk. Jak to bylo ve skutečnosti? Sobecký sociopat překecal partu lidí, aby mu pomohla splnit jeho dementní náhlý sen, ta mu celý ten sen ochotně splnila skrze detailní naplánování akce, financování, fyzickou dřinu, dokumentaci až po finální natáhnutí a připevnění lana. On po něm párkrát přešel, byl zatčen, po propuštění z cely odchytl první fanynku, kterou šukal pět dní v hotelu bez toho, aby ho kdokoliv viděl, do médií se vychvaloval jak kdyby za celou akcí stál on sám a ti komplicové a jeho holka zatím byli bez fanfár vyhošťovaní ze země, případně sami odjížděli zhnusení jeho chováním a nezájmem. Pokud tedy chci vykrádat dokument, vykradu ho včetně charakterů skutečných (a hlavních!) postav, když už si hraju jak strašně rekonstruující jsem. Rozhodně je nebudu měnit naprosto bezúčelně, když charakter a přechod přes lano jsou dvě zcela rozdílné věci a že celý tento film je zcela bezcenný a stojí jen na tom půlhodinovém přechodu lana, o tom snad žádná. Na filmu mi přišel nejzajímavější Kingsleyho pokus o češtinu, děj mě nudil a závěrečný CGI pohled z ptačí perspektivy na New York to nijak nekompenzoval. 40% ()
"Chci mezi věže Světového obchodního centra napnout lano a přejít po něm." Celníkům se má říkat pravda a Philippe si tím získal moje sympatie. Jeho kousky na laně se mi moc líbily, pantomimický rozhovor s Annie byl dokonalý a taky se musím přiznat, že jsem si nikdy neuvědomil, jakým problémem může být natáhnutí špagátu mezi dva baráky. Takže se dá napsat, že jsem byl vlastně s filmem spokojen, ale ona to není úplně pravda. Je totiž těžké být napnutý, když vím, že se to povedlo a ještě o něco horší je skutečnost, že jsem si hned po zhlédnutí tohoto snímku nezačal natahovat na zahradě lano mezi dva stromy. Tento pocit to ve mně určitě mělo vyvolat, ale nic takového se nestalo. ()
Ten film mě v mnoha ohledech iritoval, ale zároveň ho respektuju. Pokud někdo překousne to šílené pseudofrancouzštění, že Proust by řek "hele, brzdi, kámo", tak se v druhé půlce dočká scén, co jsou nakažlivě vtahující, přestože jsem byl podvědomě proti, protože ta nesympatická postava v podstatě nedělá nic jinýho, než že se předvádí. Ale co naplat, má to něco do sebe, i když, podobně jako Marťan a Everest, na pokud možno co největším plátně a jen coby atrakce. 3 a 1/2 ()
Zábavně hravá feel good záležitost, jejíž hrdina mi byl - i díky výkonu Gordon-Levitta - sympatický, ačkoli jinak tyhle zbytečné hazardéry se životem nesnáším. A jehož sebevražedný kousek mě nadchl o to víc, že trpím strachem z výšek. Parádní kamera, škoda, že jsem to neviděl v Imaxu, to musel být masakr. ()
Filmová pocta jednomu nesnesitelnému Francouzi a WTC plná vizuálních kejklí, které ale paradoxně chybí vzpomínaná pokora a hluboké poklonění se před divákem. ()
Pocta padlému monumentu. Další Zemeckisův majstrštyk se skvělým příběhem, úchvatnými triky a mocně bijícím srdcem. Gordon-Levittův Petit neskutečným způsobem nabudí do života. Vypráví, popisuje a ani na vteřinu nenudí. Digifest, jistě, přeamerikanizované, jistě, ale pokud vše tak dokonale slouží příběhu, je mi to šumák. Dovolte, abych se představil, jmenuji se Philippe Petit a jsem provazochodec. ()
110 pater nad zemí procházející se mladík, se kterým není něco evidentně v pořádku. Silvestriho monumentární soundtrack dává tušit, že žabožrout, ladně se procházející po ocelovém laně, je ze svého skutku unešený a umně se ten samý pocit daří prodat divákům. Pro někoho může být Návrat do Budoucnosti Spielbergova zásluha, Forrest Gump souhrou všech možných i nemožných náhod a Polární expres novátorskou báchorkou, pouze co se týče technologické stránky. The Walk je však úplně někde jinde. Je živoucím důkazem přizpůsobibosti a vznešenosti herectví Josepha Gordona-Levitta, poctou a pochopením Filippa Petita a v neposlední řadě režijním koncertem Roberta Zemeckise, který dokázal v podstatě z komorního námětu vytvořit film s přesahem, který díky jeho smyslnému pojetí a kajícnosti dosahující hranic podrobení magičnem, dokáže zaujmout širokou věkovou kategorii. Bohužel zájem veřejnosti není natolik velký, jak by si Robertův umělecký comeback zasloužil, nic to však nemění na skutečnosti, že podobně strhující feel good film jsme od něj od Forrestových dob neviděli. Shrnuto a tučně podtrženo, velice by mě zajímalo, jak by vypadal dnešní Návrat do budoucnosti, jelikož co se týče trikařského hlediska, člověk ve 3D musí naprosto hltat atmosféru dvou již neexistujících budov a mít k nim respekt. Pár logických zádrhelů se jako vždy najde, ale to jsou víceméně jen drobnosti...97% ()
Při sledování Rivalů je úplně jedno s jakou postavou sympatizujete, jelikož chápete u obou dvou jejich postoje, názory, motivace, jen každý jde jinou cestou. U Muže na laně nesympatizujete s nikým, resp. nechápete motivace hlavní, ani vedlejších postav (přičemž se nabízí srovnání právě pro silnou vůli hrdinů dokázat "něco" za každou cenu). Tudíž se do nich divák nedokáže dostat a jsou pro něj naprosto ploché a bez zájmu. Koncepcí filmu a lacinými výrazovými prostředky (na dnešní dobu) zůstal Zemeckis zaseknutý někde 20 let zpátky, jenže nepochopil, že doba jde neúprosně kupředu a těhle pokusů už tady bylo mraky. Leč pochopitelně v méně vizuálně vytříbeném podání. Tolik nevyužitého hereckého potenciálu (Levitt, Kingsley), tolik zbytečně okatých scénáristických berliček a nedotažeností - největší zklámání áčkového Hollywoodu letošního roku. Forrest Gump byl od srdce. Tohle je pro amíky sice možná akorát tak do srdce, ale pro normálně smýšlejícího rácio diváka je to jen přehlídka mistrů na efekty. Jinak je to snůška keců, zbytečných slz a patosu. ()
Si tak říkám, když se náš provazolezec procházel podél Seiny a viděl věže katedrály Notre-Dame, pověsil mezi ně v noci lano a ráno udivil přihlížející, proč nás musel „otravovat“ další hodinkou a půl snem přelézt mezi newyorskými dvojčaty? Nečekal jsem nějakou pecku, zvlášť od filmu, který ani „nemůže“ být obsahově nabitý, ale.. takhle konvenční, polopatický a poměrně prázdný kousek jsem nečekal rovněž. Samozřejmě Robert Zemeckis nechal dokonale oživit slavné (i nechvalně) Twin Towers, závěr solidně vypiplal, takže přežijeme i ty odbité vedlejší postavy i zvláštní motivaci, proč do toho všichni vůbec jdou. Snílek Joseph Gordon-Levitt je fajn. Ve výsledku mě to ale nestrhlo, tak trochu vaříme z vody, tak trochu nám chybí upřímná hravost. Každopádně nic pro ty, kteří nemají rádi všechny ty blázny, kteří se bez jištění vydávají zdolat nejrůznější baráky. Z toho, co Petit dokázal, by se nicméně i Spider-Man beztak snažil vykroutit. ()
Nádherná Zemeckisova pocta věžím Světového obchodního centra i celému New Yorku. Jeho osobní Vertigo. Především závěrečná půlhodina stojí opravdu za zhlédnutí. ()
Uchvatný pohled ze střechy již neexistujících dvojčat. Od filmu ale oečkávám víc, hledám příběh, vtažení do děje,napětí, ze kterého naskakuje husí kůže a tají se dech, proměnu, nečekaný zvrat, překvapivý konec. Při vší úctě - nic z toho jsem tu nedostala.Dobře natočený film, který mi nic nepřinesl. ()
Hodně intenzivní zážitek, přesně ten Zemeckis, kterého mám ráda. Obrovská dynamika každé scény dokáže diváka dokonale strhnout. Vizuálně úžasné, při jakémkoliv závanu větru mi doslova tuhla krev v žilách. Ne každému může vyhovovat způsob vyprávění, který hodně připomíná klasický dokumentární film, přesto věřím, že většina si film užije. Joseph Gordon-Levitt si střihl parádní roli. Muž na laně je film určený pro velké plátno, nechybí mu intenzita, hloubka, úchvatné momenty a ve výsledku také silné emoce. Schválně, koho z Vás u poslední věty a u posledního záběru nemrazilo? ()
Elektrizující zážitek do zimní pohody. Absolutně odzbrojující a zatraceně napínavá jízda. Provazochodec nezklamal a smekám před ním. Podotýkám, že film je fakt dobrý. Jak známo, obdivujeme, nač nemáme odvahu ani pomyslet. A to už nesčetněkrát jsem si říkal, že zvítězit v čemkoli je sice krásné, ale stojí za úvahu, jestli je to smysluplné, případně užitečné? Něco dokázat není vždy snadné, dokonce to nějakou dobu trvá, ale když se to povede, dostane člověk přesně to, řekněme okamžik štěstí. To znamená, že to funguje asi jako v tomhle filmu. Avšak pozor, zač může stát i vítězství, na jehož konci může být smrt. Pro oči úžasné, ale co se mne týče, pro mě může být štěstím i procházka venkovskou krajinou. ()
Jsem odzbrojen. Neskutečná řežba. Po pravdě moc jsem od toho nečekal a nebejt CSFD projekce, tak bych na to asi nevlezl a ejhle on se z toho vyklubal jeden z pocitově nejlepších kino zážitků jakej jsem v tomhle roce dostal. Chvilku to sice trvá než se to rozjede, ale ani ta úvodní polovina mě nenudila. Vtáhla mě do příběhu hlavně tím milým příjemným a až nakažlivě pozitivním pojetím, kdy sen hlavního hrdiny který si mě okamžitě získal se stal i mým snem. Dal bych 4*, ale za tu finální dvacetiminutovku kdy jsem se nejednou orosil potem a zmohl se jenom na čumění z otevřenou hubou tomu musím prostě napálit plnej kotel. Ano jistě může tu zaznít argument, že celej ten film je jenom taková líbivá 3D atrakce a bůh i ďábel vědí, že já nejsem zrovna příznivcem této technologie, ale tohle je jeden z těch filmů kde to fakt vynikne a není to jenom o tom. ten film má velký srdíčko, aby dojal i cynika mýho kalibru jehož první myšlenka po skončení byla : no jo teď už tenhle výkon nikdo nezopakuje, když Usáma a spol WTC zrušili, ale už dost slov. Sejmulo mě to. Mocně.95% ()
Všecko šlape až na tu do očí bijící nálož CGI. Jasně, máme tu evidentní problém s WTC, takže novej Ghost Protocol se pochopitelně nekoná, ale já to prostě z nějakýho důvodu nedokážu překousnout: bez kaskadérů není napětí, a bez fyzického nebezpečí už tuplem ne. Podruhý to rozhodně neuvidim... ()
Zemeckis sa s týmto filmom vyhral a to ma teší. Podarilo sa mu pekne stmeliť dve základné témy filmu v krásny celok. Máme tu príbeh akrobata odhodlaného niečo dokázať a pre mňa zaujímavejšiu históriu mrakodrapov známych ako "Dvojičky". Sledujeme celý zrod budov, ich zavedenie do verejného života a hlavne pulzujúci život na Manhattane. Petitov akrobatický výkon sa pripravuje v čase keď sú budovy funkčná len čiastočne, do určitého poschodia a na vrchných sa stále pracuje. Prechádzame budovami, miestnosťami, výťahmi, ale hlavné slovo majú strechy a pohľady z nich. J. Gordon Lewitt má čiastočne zmenenú tvár, zahral slušne, ale všetko smeruje k veľkému finále, ktoré môže slabším povahám robiť problém. Kto nemá rád výšky, môže čakať zrýchlený tep, orosené čelo a vlhké ruky...Scéna s policajtmi na streche sa tiež vydarila. Zemeckis si zaslúži pochvalu. 80%. ()
Za mňa jeden z najlepších filmov roku 2015 . Zemeckis je opäť takmer v starej forme na ten film je radosť sa pozerať. Hollywood pre masy v tej najklasickejšej a v rukách majstra aj najlepšej podobe. Je to vtipné, napínavé, dojímavé, fantasticky natočené, príjemne zahrané a dohromady výborné. Absenciu divákov v kinách a oscarových nominácií nechápem. 9/10 ()
Nebýt krátké účasti Bena Kingsleyho jednalo by se o film jednoho herce. Gordon-Levitt po několikáté předvádí suveréní vypravěčský výkon a Robert Zemeckis měl v jeho volbě šťastnou ruku podobně jako kdysi v Tomu Hanksovi. Dopředu jsem si o provazolezci nepřečetl vůbec nic a tak jsem byl zdravně napnutý jak celá závěrečná chůze vlastně dopadne. Jsem moc rád že je Robert zase zpátky ve formě tak jako v minulosti. Jeho animovaná tvorba mohla být sebezajímavější, ale hraný film je hraný film. Mě The Walk rozhodně potěšilo. 80% ()
Reklama