Réžia:
J.A. BayonaScenár:
Patrick NessKamera:
Óscar FauraHudba:
Fernando VelázquezHrajú:
Lewis MacDougall, Sigourney Weaver, Felicity Jones, Toby Kebbell, Ben Moor, Lily-Rose Aslandogdu, Geraldine Chaplin, Liam Neeson, James Melville (viac)Obsahy(1)
Dvanáctiletý Conor O'Malley (Lewis MacDougall) se chystá uniknout do fantastického světa netvorů a pohádek. Vyrovnává se s nemocí své matky (Felicity Jones), kvůli které musí Conor trávit čas se svou nepříliš sympatickou babičkou (Sigourney Weaver). Navštěvuje jednu z britských škol, kde se každý den musí potýkat s akademickým nezájmem a šikanou za strany spolužáků. Protože Conorův otec (Toby Kebbell) se odstěhoval do tisíce mil vzdálené Ameriky, prahne chlapec po někom, kdo by ho vedl. (Vertical Entertainment)
(viac)Recenzie (326)
Kouzelný příběh, který si s ničím nezadá s filmem Můj kamarád drak, jež je přibližně tak na stejné úrovni a dokáže člověka zaujmout hlavně postavou Liama Neeseona a jeho nečernobílými příběhy, které mě vážně bavilo sledovat. Bayona bude mít jistě v Hollywoodu i po Jurském světě dveře otevřené...7/10 ()
Ty jo, a my mysleli, že tohle bude ta správná oddechovka po Krvavém diamantu. Klamavá reklama, klamavá reklama! Podle posteru to vypadalo na nenáročnou dětskou fantasy s mluvící entitou Liama Neesona, čímž stoupla naděje, že se vykoupí za přenudného Aslana, nicméně pozor, vše bylo jinak! Místo dětské fantasy jsme dostali brutální dětské drama s umíráním matky malého chlapce na rakovinu (a žádné šetření, pěkně záběry na vystouplé kosti a mrtvolný obličej a tak), do čehož se tak nějak přimontoval mluvící strom. Já nevim, tohle nebyl koktejl, který by mi sedl. Faunův labyrint to vzal za lepší konec - když už jsme u tématu fantasy a trpících dětí. Tento film ani neměl nějakou výjimečnou poetiku a konec nebyl tak povznášející, aby vyvážil to temno předtím. A Sigourney byla dokonce dost otravná,a to je moje oblíbená herečka... No nic, prostě nelíbilo... ()
Smrt není příliš veselé téma, není ani příliš časté konverzační téma. Na to, kolik lidí už umřelo, je až s podivem, jak málo se o smrti mluví. Smrt, která dřív byla přirozenou součástí života, děti vídaly o nedělích konec životní cesty slepic a králíků, s nimiž definitivní rozloučení proběhlo ve společnosti brambor a nádivky, případně špenátu a zelí, při nedělním obědě, stejně jako, když přišel čas, svých prarodičů, případně sem tam někdo odešel předčasně v následcích úrazů. S postupem doby se smrt přestěhovala ze dvora a světnice do nemocnic, ze součásti života se stalo tabu a z toho, co vždy bylo těžké se stalo neúnosné. Nejhorší smrt je, když se rodič dívá do hrobu svého dítěte. Vyrovnávat se jako dítě se smrtí rodiče je hned druhá v pořadí. A smrt sama o sobě není tak strašná, jako umírání. Cílovkou Volání netvora nejsou jen děti, ale každý, komu záleží na dalším člověku, protože pak mu hrozí, že bude potřebovat Netvora, aby se vyrovnal se ztrátou, ()
Skutočne veľmi ťažko sa popisuje takýto snímok, s takouto formou spracovania, aby človek neprezradil z mnoha jeho kúziel. Snáď len toľko možno dodať, že každý jedinec má svoje vlastné nočné mory, ktorých sa netreba báť, ba práve naopak, treba sa im postaviť, i keď to v mnohých prípadoch nie je jednoduché. Cesta ku "šťastiu" má totiž mnoho podôb ... ()
Film, kterému vlastně nelze nic vytknout. Vizuálně nesmírně zajímavé a po celou dobu jsem z filmu cítila, že je přesně takový, jaký chce být. Problém u mě byl ten, že absolutně nejsem cílovka tohoto filmu, což by mě během traileru, u kterého jsem měla na krajíčku, vůbec nenapadlo. Volání netvora je vlastně pro mě docela těžko zařaditelný film. Po většinu času jsem si říkala, že je to prostě dětský film, ovšem nebude to pro děti až příliš depresivní? Pro dospívající to už může být lehce naivní a dospělí zase všechna témata a motivy odhalí během prvních minut a bude jim chybět větší hloubka. Výsledný dojem tak bude zcela individuální, vše bude záviset na tom, zda se diváka dokáže dotknout ta emocionální rovina, mě se tentokrát bohužel film emočně vůbec nedotkl, ale špatný film to v žádném případě není. ()
Pravda je tam venku. Smysluplná a odzbrojující katarze už dnes v ryze dramatických filmech moc často na přetřes nepřichází, spíše (a výhradněji) v jejich akčnějších podobách - a tudíž ve zcela jiných žánrových odvětvích. Je proto velmi příjemné, ujistit se po letech v tom, že takový Bayona s důvtiplnou šokující pointou stále pracovat umí. ()
Nadherná a perfektne natočená ždímačka sĺz. Veľmi silných 8/10 ()
Nejsem kdovíjaký fanoušek Faunova labyrintu a několikrát jsem si na něj vzpomněl. A Monster Calls bych doporučil spíše věčným snílkům, kteří moc často rádi popouští uzdu své fantazie. Velmi se mě líbily Neesonem vyprávěné příběhy. Tady má pozornost fungovala na jedničku. Bohužel s přesunutím děje do školy nebo do Conorova osobního života, šla má soustředěnost vždy o úroveň níž. 60% ()
Od filmu jsem čekal naprosto jiného. Asi nejemotivnější fantasy s duší které jsem kdy viděl. Někdo srovnává se Spielbergovým Obrem Dobrem, který byl více pohádka, ale na toto rozhodně malé děti neberte. Výborně namluvený netvor Liamem Neesonem a stejně dobře zahrané od všech herců. Ale...., něco tomu stejně chybělo a emoce to rozhodně nebyly: za 70%. ()
Tento film vyvolává spoustu emocí. Působí jako pohádka, která je vyprávěna neskonale dobře. Efekty a zpracování působí velice efektně. Příběh je dotažený do poslední nitky a v závěru se jen zpamatováváte v dobrém slova smyslu z toho, co jste právě viděli. Nenápadný skvost, který mě hodně zaujal. Tohle se povedlo! ()
Spoiler: Malý chlapec se vyrovnává s odchodem své milované matky.. a jak? Skrze "netvora"... ()
Milá pohádka o nemilých věcech. Části fungují takřka na jedničku a při animovaných sekvencích jsem se doslova tetelil blahem nad nekonečnou vizuální a emocionální kreativitou, ale jako celek je vyprávění poměrně těžkopádné, vykalkulované směrem k nepříliš výrazné a nedostatečně zastřešující pointě. Obr Dobr byl pro děti a neměl žádné výraznější sdělovací ambice, Monster Calls nemá jasnou cílovku a své hluboké sdělení podává sice působivě, ale přece ne tak, aby ho děti plně pobraly a dospělí o něm pár minut po skončení ještě přemýšleli. Silnější 3*. ()
Až půjdu příště na nákup, zeptám se, jestli náhodou nemají hlas Liama Neesona. Tenhle chlap by mě dokázal ukecat i do práce v kanceláři, hezčí hlas nemá ani polovina mých oblíbených hereček. Film Příběh života je na tom stejně jako tvůj vlastní životní příběh. Sám se rozhodneš, komu bude patřit. Na mě působila trošku šroubovaně pointa všech těch příběhů, taky by mně vůbec nevadila větší sonda do pohádkového světa, ale když to vezmu tak, že jsem vlastně hodinu čtyřicet čuměl na strom, tak to byla dobrá zábava. ()
Stejně dechberoucí jako předloha jen s tím rozdílem, že ve filmu tomu pozměněný závěr (nebo spíše prodloužený) dal trochu jinou pointu. Což ale neni vůbec na škodu, naopak. Herci, atmosféra, hudba, režie - všechno jak má být. (Spoiler alert... ) A paradoxně nejsilnější scéna nepřijde ani ve chvíli, kdyby to člověk čekal (poslední opravdový rozhovor Connora s matkou), nebo kdy mu to film říká (poslední scéna Connora s matkou), ale ve scéně v autě, kdy babička mluví s Connorem a člověk si uvědomí, co přijde a co nelze zastavit. Nebudu lhát... stejně jako u knížky mi ukápla slza a nehodlám se za to nijak stydět. ()
... Není důležité co si myslíš ale důležité je co uděláš... 4hvězdy. ()
Z pohľadu tých čo majú dosť rokov na to, aby boli ešte deťmi, no málo rokov aby boli dospelí, to bolo perfektné a inovatívne v mnohých smeroch. J.A. Bayona vie teda narábať s atmosférou, to treba uznať. Navyše len málokedy sa stáva, aby bola dráma so smutným námetom takto inteligentne kombinovaná s iným žánrom, v tomto prípade fantasy, takou rozprávkou pre staršie deti. Krásne potemnelý príbeh zahalený do jedinečnej atmosféry, v ktorom sa zrkadlí množstvo metafor a predobrazov zo života, na ktorých vyjavenie detskému svetu slúži práve tento rozprávkový motív. V tomto smere to bolo geniálne vymyslené. Poviem ti tri príbehy, štvrtý mi porozprávaš sám... Postaviť sa svojmu strachu a zdolať svojich démonov je náročné, ale je to nevyhnutné, pokiaľ sa chceme v živote niekam posunúť. Tak šikovne namiešaná dráma a fantasy sa vidí iba veľmi zriedka. ()
Což o to. Film je to dobrý a vizuálně velmi zajímavě pospojovaný. Jen tedy pro děti až moc brutální a pro dospělé až moc křehké. ()
Pro děti to moc není, na to je to moc temně až depresivně pojaté - na smrt nemocná matka, šikanovaný fakan ve škole, ošklivý stromový netvor, noční můry, přemíra neveselých scén...A coby dospělý divák jsem se filmem pronudil. Nic není ve filmu pojmenováno pravým jménem, jen samé skryté retardace. To už alespoň tu nemoc, kterou hrdinova matka trpí, mohli pojmenovat. Výtvarná stránka u stěžejních povídek příšerná. Povídky působivé, realizačně ale vypadaly katastrofálně. Jak když má nad výtvarnou stránkou dohled tříleté dítě. Speciální efekty příjemné pro oko. Prolínání reálného a fantaskního světa ne úplně optimálně zvládnuté. Lewis McDougall v hlavní roli moc sympatií nepobral, ani zbytek castu to nevytrhl. Film působí vyzrálejším dojmem, žádá po divákovi, aby zapojil svůj intelekt, jenže následně chybí ta správná (závěrečná) katarze. Nejpůsobivější je film, když se kluk zdráhá uvěřit třem povídkám, které mu stromový netvor předkládá. Jen co odvypráví svůj poslední příběh, rázem to celé ztratí na síle. Závěr ještě přijde s pointou, odkud se netvor vzal, už je ale na vylepšení známek pozdě. Strašně to nudí. Moc se nedivím nezájmu publika. Španělský režisér J.A.Bayona asi zaspal dobu, když éterem táhl Faunův labyrint, popřípadě jiné, ne až tak dětské počiny. 6/10 ()
Ono je to v skutočnosti za tri, ale keby som mal 8 rokov, tak u toho revem a bez váhania by som strelil 5 hviezd, takže výsledné 4 sú podľa mňa fair . A celý čas som mal pocit, že sa dívam na malého Toma Hanksa... [ vue cinema, Redditch, UK ] ()
Na mix fantasy a rodinného dramatu snad až příliš těžké, depresivní a smutné. Děti pod patnáct let bych na to vůbec nebral - většina by se nudila, (citlivější) zbytek by z toho mohl mít náběh na menší trauma... Navíc to minimálně od poloviny zdánlivě směřuje k nějaké velké pointě ála Shyamalan, která by celému předchozímu ději dala hlubší smysl. Něco jako "pointa" sice skutečně dorazí, ale žádné šokující překvapení se určitě nekoná. A očekávanému citovému vydírání se film v závěru také bohužel nevyhne. Del Toro byl na konci Faunova labyrintu také tvrdý, ale přitom opravdu dojemný a navíc měl divák pocit, že je ten finiš svým (lehce zvrhlým) způsobem vlastně krásný a asi nejlepší možný... 60 % ()
Reklama