Réžia:
Andrea SedláčkováScenár:
Andrea SedláčkováKamera:
David CysařHudba:
Quentin SirjacqHrajú:
Václav Havel (a.z.), Olga Havlová (a.z.), Dagmar Havlová (a.z.), Ivan Martin Jirous (a.z.), Jiří Černý (a.z.), Stanislav Milota (a.z.) (viac)Obsahy(1)
O Václavu Havlovi byly natočeny stovky hodin materiálu, přesto biografický film zachycující celoživotního příběh velkého Evropana doposud chyběl. Pestrý Havlův život – rodinu, dětství, jeho lásky, dramatickou tvorbu a politickou činnost – zachytila v sedmdesátiminutovém dokumentárním filmu režisérka Andrea Sedláčková, která Havla představuje ve všech životních etapách a rolích, mj. jako intelektuálního rebela, milovníka žen a života či obdivovatele undergroundu a rockerů. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (83)
Andrea Sedlackova svym obdivnym komentarem pomyslne stavela vetsi pomnik, nez mel Stalin na Letne... Neobjektivni dokument, za par zajimavych frakci davam dve hvezdicky. ()
Ušlechtile se tvářící bulvár. Uniká mi důvod, proč by tento střihový dokument s minimálním autorským vkladem (Sedláčková jen nekriticky reprodukuje to, co bylo napsáno a řečeno nespočetněkrát) a nulovou snahou nabídnout invenčnější mediální (re)prezentaci Václava Havla (jak se to povedlo Českému století) uveden do kin. Jediným přínosem jsou archivní videomateriály z disentu nebo německých inscenací Havlových zakázaných her, kterým režisérka bohužel nedovoluje, aby promlouvaly samy za sebe (případně s občasnou výpomocí předčítaných Havlových textů). Patetický komentář, který Havlovi opakovaně přisuzuje myšlenky Sedláčkové, prozrazuje naivitu (černobílý narativ s jasně rozpoznatelným dobrem a zlem), lehkou bulvárnost (upozorňování na milenky) a výrazně adorační charakter uplatněné "fanouškovské" perspektivy. Kvůli absentujícímu odstupu dokument urážlivě zplošťuje nejen Havlovu osobnost, ale také několik desetiletí československé historie. Jako televizní vycpávka pro sváteční den nebo jako ilustrační video pro hodiny dějepisu a literatury jde o přijatelný počin, ale byla by škoda pamatovat si Havla jenom jako sumu takto banalizovaných rolí. 50% ()
Ač přesvědčený havlista, nemohu se zbavit pocitu, že Andrea Sedláčková dělá Václavu Havlovi medvědí službu. Přehnaně adorační rastr a nekritický odstup zahlazující všechny kontroverznější momenty vytváří z Havla ikonu. ()
Odpovídajíc stopáži velmi zkratkovité a v důsledku zbytečné. ()
Jako povrchní, přehledový dokument snad, já ale čekal od režisérky vícevrstevnatý, komplexní profil osobnosti. Dostal jsem ovšem téměř nekritickou (snad až na ty milenky) a místy zjednodušenou, zkratkovitou ódu. Je pěkné si někoho vážit, vzdávat mu svým dílem čest, ale trocha (v tomto případě docela dost) objektivity a hlavně odstupu neuškodí. Ve výsledku pouze průměr. ()
Svižná jazda životom posledného česko-slovenského prezidenta. Dochované zábery buržoázneho synčeka, divadelného kulisára, dramatika, disidenta a nakoniec prezidenta sú komentované striedmo a vecne. Dokument okrem adorovania priaznivcami umožňuje i rovnako výživné čítanie pochybovačom. Veľa komentárov na čsfd vyčíta filmu slabý tvorivý vklad, iné zas hľadia na film optikou postoja komentátora k Havlovi na linke nenávisť - obdiv. Fakty prezentované filmom ukázali: 1. Havel ako kandidát na prezidenta na tlačovke dôrazne tvrdí, že vôbec nejde demontovať socializmus a už absolútne mu nejde o návrat zhabaného majetku. Sú to vraj len nenávistné lži neprajníkov. Obe „lži“ sú neskôr v dokumente ukázané ako pravdy. Takto už z úvodu fungovala u prezidenta jeho mantra o nutnosti poraziť lož a nenávisť pravdou a láskou. 2. Pri záberoch priamej voľby komentár hovorí, že všetci komunistickí poslanci zahlasovali jednoliato za Havla. Na záberoch jasne vidieť najmenej dvoch poslancov, čo ruku nezdvihli. Hlasovaniu predchádza otázka predsedajúceho: „Kto je za?“ Iste, mohli to byť ilustračné zábery, ale pri tak precízne pripravenom dokumente by som ich nečakal. 3. Havel sa rozčuľuje, keď mu vyčítajú, že časť ním zreštituovanej Lucerny predal akémusi podnikateľovi – ex agentovi ŠtB. Vraví: oni (myslí tým ľudí všeobecne) na mňa delegovali svoj strach a neschopnosť sa postaviť boľševikom a teraz si dovolia ma ohovárať. Tí, čo mali strach! V skutočnosti na Havla ľudia nič nedelegovali, jeho meno ako prezidentského kandidáta bolo dohodou politických hnutí s KSČ po uskutočnenom politickom prevrate. Nevolili ho zástupcovia ľudu, ale umelo vopred vybratí boľševickí páprdovia. 4. Citovaná časť listu z Havlovho väzenia (z knihy Listy Oľge) je tak odvážna a protirežimná (ubližujú mi tu veľmi a neustále), že v porovnaní so zozbieranými listami Magora z väzenia mal Havel asi nejaké zvláštne výsady, pretože Magorovi by akákoľvek negatívna úvaha, spomínajúca pomery vo väzení absolútne neprešla. Bol snáď VH väzňom inej kategórie? 5. Morálne úvahy o prezidentovaní ako službe ľudu nahradili, ako jasne vidieť, najmä cesty do zahraničia a nekončené potriasanie si rúk s politikmi. Našlo sa toho oveľa viac, len sa mi to tu nechce všetko vypisovať. 6. Najkrajšie sú časti s Dagmar Havlovou, skutočnou a hlavnou víťazkou zamatovej revolúcie. Naozaj nežnú vyhrala, oveľa vyššie ako ktorýkoľvek z vtedajších disidentov, revolucionárov či ich nohsledov. Takže: Happy end. ()
Chybuje každý, zvlášť když někdo přijde k funkci, která do té doby byla nástrojem, který o demokracii v životě neslyšel. Ano, v poslední době (zejména v roce 2014) je patrná určitá skepse, hlasy dehonestovat bývalou hlavu státu jsou hlasité, ale rozhodně nepředstavují nějakou masovou ozvěnu. Takže každý takový dokument „dobrý“, i když je patrné, jak loni velmi zajímavá (Fair Play) Andrea Sedláčková zesnulého exprezidenta uznává a nekritický odstup holt schází. Havel byl rozhodně komplikovanější personou, snaha jít víc do hloubky je prakticky nulová. Jiskru to však místy mělo.. ()
Nehodnotím informační hodnotu a zručnost tvůrců filmu, ale čistě jen závan nostalgie a vlny emocí, kterých se na mě dokument dopustil. A jímá mě bezbřehá hrůza z toho, co nepěkného by si nejspíš pan Havel o naší morálce jako národu pomyslel dnes, na konci roku 2020. [HBO GO] ()
Bez diskuse odpad, formou i obsahem ta nejhlubší tůň, fuj ()
Andrea Sedláčková odvedla dobrou práci, jen snad měla přenechat dabing někomu s příjemnějším hlasem a nazvat dokument namísto Život podle Václava Havla " Život Václava Havla", aby bylo zřejmé, že se jedná převážně o biografii, nikoli o filosofická zamyšlení a úvahy Václava Havla o životě. Forma dokumentu je ale přijatelná a velice emotivní. A v dnešní době hulvatizace prezidentského úřadu Miloušem Zemanem by podobné filmy měly z obrazovek otevírat oči (nejen) jeho voličům častěji. 70% ()
No tady je přepychově nablito, to je moc krásný! Jedná se o nadprůměrně zpracovaný dokument, který obsahuje spoustu zaprášenýho matrošu z videoarchivů. Jako průřezová záležitost plně dostačující dokument o jednom z nejodvážnějších Čechů historie. A měli by si ho vážit hlavně komouši, a to za to, že je po revoluci nezakázal (v lepším případě), za to, co mu dělali.... Update: Snižuju na objektivní 4*, protože hodnocení haterů už se jakš takš eliminovalo. 75% ()
***** / odboj proti debilite ()
Nekriticky obdivný dokument podle mne může zapůsobit jen na podobné uctívače portrétovaného, jakým je sama autorka. Mě když někdo 70 minut přesvědčuje, že už jen stačí prohlásit sametovou revoluci za zázrak a za chvíli budeme mít v historii dalšího svatého Václava, tak v tom tuším nějakou novodobou propagandu. Ne, podle mne byl Václav Havel komplikovanější osobností, než nám ukazuje tento dokument. ()
Film je určen pro zahraničí publikum s pro nás záznamy již viděnými (americký senát…) . Autorka zavrhla metodu "mluvící hlavy" při níž slaví mluví o slavných. Havel dodává kouzelný humor a půvab mají všechna Havlova poprvé. ()
Všem odpadkářům navzdory. ----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------"Václav Havel změnil i můj život," říká Andrea Sedláčková v závěru. Sedláčková nahlíží na československou historii posledního století prostřednictvím osoby Václava Havla, nebo pohlíží na Václava Havla prostřednictvím československé historie? Každopádně se jedná o milé vzpomínání na člověka, kterého si vážím. ()
Sedláčková na hrad. ()
Titul by měl znít Život Václava Havla podle Andrey Sedláčkové. ()
Ať si kdo chce co chce říká, byla to osobnost. Moc pěkně zpracovaný dokument zmapovaný život od * až po smrt. Viděla jsem o něm už několik dokumentů, ale žádný z nich takového rozsahu a průřezu. Doufám, že opět budeme mít prezidenta, kterého si budu vážit! Ať žijí pravdoláskaři! Víc takových. Je mi líto negativních komentářů, ale házet všechnu vinu na Havla není fér. Každý svého štěstí strůjcem a že jsme pasivní, zapšklí a neděláme nic proti špíně společnosti je odpovědností nás všech!!! "Kdo neví, že slouží, ten slouží nejlíp." "Slovem je možné změnit svět." ()
Tohle není dokument, ale vyznání zamilované ženy, takže to nelze hodnotit. Ne nadarmo je tam ta citace páně Havlovy milenky o něm, jako nejlepším člověku, kterého ona zná. Jistě mluvila paní režisérce z duše. Pak ovšem nelze již čekat žádnou snahu o objektivitu či dokonce kritický názor. Idol je totiž již z definice dokonalý a drobné jeho vady jsou tu jen proto, aby podtrhly jeho velikost a potažmo ukázaly i jeho lidskost. ()
Unikátní rozhovory s disentu, fotografie a části záznamů z Havlových her (nikdy nikde nezvěřejněných), dělá z tohoto dokumentu o vyjímečné postavě českých dějin jedinečnou podívanou. Václav Havel = symbol svobody Československa po pádu komunistické verbeže a tak to navždy zůstane!!! Komunisti mu nabídli v 70. letech vystěhování do Ameriky nebo 4 roky ve vězení. Nepolevil ve svých zásadách a vybral si to druhé. Tomu říkám pevný, nezlomný člověk!! Takových už není.... ()
Reklama