Réžia:
David O. RussellScenár:
David O. RussellKamera:
Linus SandgrenHrajú:
Jennifer Lawrence, Robert De Niro, Bradley Cooper, Édgar Ramírez, Diane Ladd, Virginia Madsen, Isabella Rossellini, Dascha Polanco, Elisabeth Röhm (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Film podľa skutočnej udalosti popisuje citovo podmanivú cestu ženy, ktorá je odhodlaná udržať svoju výstrednú a disfunkčnú rodinu pohromade tvárou v tvár zdanlivo neprekonateľným prekážkam. Poháňaná vynaliezavosťou a celoživotným snom Joy nakoniec triumfuje ako zakladateľka miliardového biznisu a dokonca sa jej podarí transformovať vlastný život aj život svojej rodiny. (Barracuda Movie)
(viac)Recenzie (299)
Představuju si to asi takhle: kancelář někde u Foxů, schůzka s CEO + Russel. Šéf režisérovi povídá: "Dáme ti šedesát miliónů na film, o takovém rozpočtu sis mohl nechat u posledních filmů jenom zdát. Ale má to jeden háček, ten námět je, ehm, poněkud neschůdný. Nikdo to zatím nechtěl dělat". Russel: "V čem to vězí?". Šéf: "Potřebujeme zpropagovat naši teleshoppingvou tv stanici". Russel: "Není problém". Šéf: "A taky tam, ehm, musí být vidět jeden konkrétní produkt". Russel: "Který?" Šéf: "Mop, který s úžasnými výsledky už léta prodává Joy Manago..." Russel: "Mop!? Jméno Joy? Beru to. Už to vidím, bude to o síle a nezdolnosti žen! " ()
Výborná Jennifer Lawrence v nevýraznej trpkej komédii o malomeštiačke, ktorá sa s patentom na vlastnovymyslený mop o úspech pokúša. Dopredu to poháňa predovšetkým vedomie diváka, že je ten mop dnes už súčasťou skoro každej domácnosti. Bláznivé rodinné vzťahy, popové šlágre, príjemná poetická zimná atmosféra a málo (a zvláštne) využitý Bradley Cooper. Na Davida O. Russella scenáristicky prekvapivo nevybrúsené. ()
Oscar 1 nominace: Herečka HR - Jennifer Lawrence ()
Trnitá cesta mopu do amerických domácností. Přiznám se, ža tahle synopse mi přišla tak fádní a nezajímavá, že mě to předem nelákalo ke shlédnutí. Od začátku filmu to bylo "celkem zajímavé, ale ničím zvláštní", někdy celkem bizarní, kdy se postavy chovají divně (klasický to neduh Russellových filmů), ale od setkání Joy s postavou Bradleho Coopera v polovině filmu jsem byl pevně zaháčkován až k výslednému dojmu "výborné". Samotná scéna představení mopu její stvořitelkou v TV reklamě byla pětihvězdičková, stejně jako bylo ponoření se do role ze strany Jennifer, která to tam emocionálně hrnula jak sněhový pluh. A propós zima byl dobrý tah, poletující vločky tomu vyprávění dodávaly přitažlivou atmosféru, společně s hudbou, kterou Russell vždycky uměl ve filmu správně použít. ()
V průběhu filmu jsem si uvědomil, že jsme ten mop doma měli taky. Po shlédnutí filmu jsme pak jeli ke známým, kde jsem zjistil, že mají úplně stejný mop. Předtím bych si toho vlastně ani nevšiml. Tímto tedy filmu děkuji za to, že mi odvyprávěl příběh věci, u které bych si jinak horko těžko uvědomil, jak se dostala na svět a přitom samotná tvůrkyně s ní měla tolik trápení, že kde kdo z nás by se z těch sraček už nikdy nevyhrabal. Joy to ale zvládla a proto o ní vznikl tento film, který mě ze začátku hrozně uspával. Jakmile ale Joy byla už v tak velkých sračkách, že v teleshoppingu začala prodávat sama sebe (nejlepší scéna filmu, mimochodem), začal celej film bejt docela zajímavej. Škoda ale Jennifer Lawrence, kterou mám jinak docela rád. A přitom vlastně nevím ani proč. Její herectví je hrozně bez emocí a je z něj cítit dost arogance. Přitom to ani nemusí být pravda. Ve výsledku jsem jí celou tu dobu roli Joy tak nějak trpěl, ale závěrem mě totálně uzemnila. Škoda. U životopisných filmů je potřeba soucitu u diváků. A ten mi tady po odvyprávění tohoto příběhu trošku chyběl. ()
║Rozpočet $60miliónov║Tržby USA $56,451,232║Tržby Celosvetovo $101,134,059▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ prvá pol hodinka takmer smerujúca do prázdna, až som váhal či to má zmysel ďalej sledovať, úplne dejovo pasívne až otravné, potom sa to pomaličky rozkukáva a až keď príde na pľac Bradley Cooper to začne mať čosi do seba a príde aj na zaujímavé scény, ktoré to dosť osviežia, pre zmenu zas každý nástup postavy Roberta De Nira tu je akýsi ničotný pre dej, takže aspoň priemer /60%/ ()
Vánoční film. ()
„TOTO JE PŘÍBĚH JOY…“ /// Příběh holky, která nejdřív prožije „Americkej sen“, pak zjistí, že byznys (občas) není fér a nakonec (jako v každý správný pohádce) povstane z popela (jako ten bájnej Fénix). Příběh, za kterým vidím skutečnýho člověka. Rozhodně díky Jenifer. Její trhlá rodina má zase zásluhu na tom, že to není v tý dýlce nuda. Navíc jsou tady sympatický emoce, páč tý holce přeju… a pak doufám… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Zajímám se o historii. Čehokoliv. Třeba mopu. 3.) Thx za titule „Kateřina Hámová“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Nahoře v obsahu se píše, že je to hodně divoký příběh jedné ženy, která si cestu ke slávě musela tvrdě vydobýt. V reálu asi opravdu ano, sama sebe si rozhodně nedovedu představit, že bych vystupovala v televizi a zařizovala spoustu jiných záležitostí, které souvisely s tím "nešťastným mopem" a to nakonec zcela nekompromisně. A už vůbec ne, že by mě bavilo vymýšlet další a další patenty. Ovšem tady, v teple domova mě to nechalo celkem v klidu a v konstatování, že kdyby nebylo Jennifer, potažmo Bradleye a Roberta, kteří to celé drželi nad vodou, tak tenhle životopisný příběh naprosto zapadne. Škoda, ale za mě průměr. ()
Jako film mě to nijak zvlášť nebavilo (hlavně začátek je otřesný). Nechápu, proč Joy tolerovala všechny ty divné existence ve své rodině - nepoužitelného otce, který ji kdykoli dokázal shodit a potopit, matku, která se jen vyvalovala a sledovala soap opery, závistivou sestru, ale film stojí na skvělé Jennifer Lawrence a díky jí to stojí za shlédnutí. ()
"Teď bych rozhodně nepospíchala do práce, kdybych tenkrát měla patent nebo právníka." Tak to by záleželo na kvalitě právníka. Nechci se nějak moc vytahovat, ale já nepodnikám. A to zejména proto, že moje lokty jsou pro tuto činnost příliš tupé. Nicméně, kdybych bydlel v zahypotékovaném domě se svými prarodiči, rodiči, exmanželkami, dětmi a pradětmi, tak bych asi taky něco vymyslel, vyrobil, prodal a zbohatl. A určitě by mě to bavilo víc, než poletování Joy na mopu, při kterém ji štvala rodina, právníci i "spřátelení" výrobci. Jsem však člověk přející, takže jí tu vybojovanou slávu i prachy přeju, ale za tu depresivní nudu hvězdami hýřit nehodlám. ()
Joy je v jádru film, jakých jsme viděli už tuny a jaký snad kromě akademiků nemůže nikoho normálního zajímat. Na druhou stranu skvělí herci a obratná režie dokáží pozvednout tento typicky americky otravný životopisný biják na úroveň velice snesitelného a místy úsměvného dramatu. David O. Russell zkrátka umí točit filmy pro běžný (americký) lid, více v tom nehledejte. Nebýt rozvláčněného úvodu, jedná se vlastně o docela podařenou nenáročnou dvojhodinku. 7/10 ()
Nebýt té jedné oscarové nominace, filmu bych se vyhnul velkým obloukem, protože téma filmu mě absolutně nezaujalo. Nicméně, Joy mě docela mile překvapila. Čekal jsem totální nudu, ale ta se nakonec ani moc nekonala. A to z jednoho prostého důvodu jménem Jennifer Lawrence. Předesílám, že se nepovažuju za jejího fanouška, ovšem byla to právě ona, kdo mě nejvíc zaujal. Hlavní hrdince podobné „Mařenky“ ve mně vzbuzují vše, jen ne sympatie, ovšem v podání výše zmiňované herečky jsem se přistihl, že jí chvílemi nepokrytě fandím, čehož bych se před projekcí nenadál. Zvláště její rodina byla „nádherně“ na zabití. A sem tam se objevila i nějaká ta vydařenější scéna či pasáž (příjemně kýčovité Something Stupid, otcův svatební proslov, šílená soap opera, rozhovor v hotelovém pokoji atd.). Ale nejvíc komické mi přišlo ostříhání vlasů a z ní plynoucí představa nového člověka (jestli mě na ženách něco nikdy nepřestane bavit, je to přesně tenhle faktor). Celkově vzato nic strhujícího ale díky hlavní představitelce to bude lepší průměr. ()
Dlhší čas som mal problém naladiť sa na tú správnu vlnu, keďže to prevedenie sa mi zdalo až príliš temperamentné a navyše pri postavách, ktoré mi vôbec nevyhovujú, v sledovaní som pokračoval vlastne len kvôli Jennifer Lawrence a nápadu s mopom, ktorý sa mi kvôli svojej netradičnosti pozdával a našťastie sa to časom trochu upokojí a už sa mi na to príjemne pozeralo. Keď sa už dej začne venovať tomu hlavnému, úroveň filmu ide podstatne vyššie, pričom to ideálne graduje až do konca, či už vďaka zapojeniu televízie, ale aj finančných problémov, takže ma to vlastne stále bavilo len viac, no najväčšiu zásluhu má na tom aj tak jednoznačne Jennifer Lawrence, ktorá si to celé berie pre seba, jej postava ma veľmi bavila, či už svojou vytrvalosťou, ale aj inteligenciou a vzťahom k ostatným a tak som si len celý čas prial, aby jej to všetko vyšlo. Len škoda, že ju lepšie nepodporia vedľajšie postavy, jedine Bradley Cooper je tu ten správny sympaťák, asi ešte nikdy mi takto nevyhovoval, no tým to končí, ten zvyšok už nestojí za nič. Absolútne nezaujímavé postavy a dokonca aj Robert De Niro mi bol úplne ukradnutý. S Davidom O. Russellom moc skúseností nemám a asi sa ani nestanem jeho väčším fanúšikom, ale až na ten úvod mi to celkom vyhovovalo, pekná vizuálna stránka, občas mi výborne sadla kombinácia obrazu so zvolenou hudbou a ani sa to nesnažilo prehnane hrať na emócie. Takže znovu si to už asi nepozriem a neviem, ako by ma to bavilo bez Jennifer Lawrence, ktorá je tu bezpochyby hlavným kladom, ale takto ma to až na ten úvod dosť bavilo a tak nebudem hodnotiť horšie. 73% ()
Ženy podle Davida O. Russella už netouží po velkých romancích s Bradley Cooperem, ale po silných ženských příbězích o tvrdé cestě za úspěchem podané jako devadesátková telenovela ve stylu Tak jde čas. Takhle nějak by zřejmě vypadal Kmotr, kdyby ho dneska napsal Nicholas Sparks. ()
Dobrý ženský film. #čsfdprojekce ()
Tohle je podnikání. Žádné zeširoka vzaté skákání v čase, ale naservírování počátečního pekla ve světě byznysu v přímém přenosu s famózní Jennifer Lawrence. Scéna po scéně, záběr po záběru. Všechny emoce jsou na místě a má to neskutečnou energii. Pro jedince co se svým nápadem začínali podobně strastiplnou cestu je to dvojnásobný nášup. K nepochopení je pak úvodní nahořkle "woodyallenovský" rozjezd, který je plný prapodivných individuí a zvláštních režisérských postupů - je potřeba cca 30 minut posečkat. Ke konci ale čím dál lepší a jasnější, stejně jako životní cesta hlavní představitelky. Jennifer si krade některé scény vyloženě pro sebe, neskutečné, měla dostat Oscara spiš než Brie Larson, která byla holt v méně komerčním bijáku. ()
Ne, že bych Davida O. Russella nějak uznával, ale za poslední roky jsem viděl všechny jeho filmy s touto trojicí a je to celkem jistota. Bradley Cooper se sice příliš na place neohřál, ale i tak se jedná o dobrou spolupráci několika vycházejících hvězd a opět originální příběh o lakonické vynálezkyni, se kterou se může zžít každá odvážná žena. Čekal jsem něco horšího, ale za závěr tu čtvrtou hvězdu přidám...70% ()
Russellovi už začíná s jeho osvědčeným týmem a stylem malinko docházet dech. První polovina Joy je totiž dosti velký režijní guláš, v němž jsou rádoby vtipné scénky dávkovány bez ladu a skladu, celé to působí chaoticky, postavy jsou nesympatické a celá ta stylizace alá televizní soap opera tom vůbec nesvědčí. Až se zjevením Bradley Coopera a náhlým vršením problémů začne film po režijní stránce opět připomínat toho starého dobrého Russella, jak ho máme rádi a celé to konečně začne šlapat, jak má. Bohužel už je na to malinko pozdě a svůj vlastní odfláknutý scénář, v němž režisér až překvapivě kašle na pořádné vykreslení vedlejších postav, zkrátka zakrýt nedokáže. Jennifer Lawrence je ovšem opět famózní a i zbytek obsazení drží toto rozpačité drama za všech okolností nad vodou. Od Russella jsem ale očekával mnohem více. ()
Vytře s ním hravě celou kuchyň, při ždímání na něj nemusí sahat, bavlněnou hlavici pak jednoduše šoupne do pračky, která se postará o zbytek. Proč o tom točit celovečerní film? Každý rok se musí v oscarovém (Zlaté glóby, ceny BAFTA) osudí objevit alespoň jeden film, jehož zařazení je přinejmenším nepochopitelné. I v nejrůznějších filmových databázích se pak po prvotním nadšení nejvěrnějších stáhne do průměrných čísel (viz. Špinavý trik). Joy dopadne stejně. Nechtěla strávit svůj život sledováním televize a skrýváním se před světem jako její matka. Její příběh určitě zajímavé úlomky má, ale filmové zpracování není ani pohodové, ani suverénní, nestrhne ani herecky (třeba jako v případě Terapie láskou). Emočně je to (u Davida O. Russella znovu) velmi nestálé, dramaticky povrchní, komediálně nijaké. Vedlejší postavy jsou až nemístně přestřelené, vztahy mezi nimi nejsou komplexní, jak by si možná tvůrci přáli. Pro Jennifer Lawrence měl být tenhle životopis v Russellově podání další slibnou šancí. Sic sází na lehkou vyprávěcí notu, ke mně se té lehkosti ale moc nedostalo. Vesměs zklamání. Ač jsem to čekal. Lawrence tradičně fajn. ()
Reklama