Réžia:
Eric LartigauKamera:
Romain WindingHrajú:
Karin Viard, François Damiens, Eric Elmosnino, Louane Emera, Roxane Duran, Ilian Bergala, Luca Gelberg, Mar Sodupe, Stéphan Wojtowicz, Jérôme Kircher (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Jedného dňa objaví učiteľ hudby u mladej teenagerky spevácky talent a odporučí jej účasť na súťaži Radio France. No problém je v tom, že Paula je dcérou nepočujúcich rodičov, ktorí sú okázaní na jej pomoc. K tomu si prirátajme mladého spolužiaka, do ktorého je Paula zamilovaná a dilema je na svete! Opustiť rodinu, ktorá je na jej prekladoch do posunkovej reči takmer závislá a vydať sa za vlastným snom, alebo plniť úlohu vďačnej dcéry vzdať sa kariéry? Cesta k splneniu sna je náročná, avšak vôbec nie nemožná... (Film Europe)
(viac)Recenzie (125)
Hodně příjemná francouzská komedie. Ani se nedivím, že v podstatě všichni hlavní představitelé byli nominování na Césara. Komedii s neslyšící rodinou jsem ještě neviděl, tak to bylo příjemné osvěžení, které se mi velmi zamlouvalo. ()
Týden utekl jako voda a tak přišel na řadu poslední kousek z letošního FFF a lepší rozloučení jsem si nemohl ani přát. Rodinka Belierových je přesně tím co francouzi umí nejlíp na světě dát svých filmu vtip a srdce. Dokonce při jedné ze závěrečných scén máš na krajíčku ( většina diváku v kině mělo hodně za krajíčkem) a během jedné sekundy se začneš smát. Film, který prověři tvoje slzovody i smíchovody současně. Pokud by nějaká rodinka Belierových chtěla kandidovat i v ČR, tak s myslím hlasem může na 100% počítat a že můžu volit hluchoněmýho ? Jak řekla Paula, "když lidi můžou volit kryply, tak proč by nemohli hluchoněmý ". Zábavné pohlazení na srdci. ()
Herce tu vůbec neznám, ale, na první pohled, jsem doufal v povedenou francouzskou komediální klasiku, která umí kolikrát hodně překvapit a zároveň i potěšit. To se mi také nakonec splnilo. Pro mě neznámí herci vytvořili naprosto úžasnou, za pár let, podle mě tradiční komediální klasiku nejenom pro hluchý, němý, ale i pro hluchoněmý. Tvůrci si tu s laskavostí dělají legraci ze všeho a ze všech. Zároveň ale, jakoby mimoděk, vypráví hezký rodinný příběh, na který je radost koukat, a který v závěru citově perfektně burcuje. Nasmál jsem se, citově jsem se vyždímal a na závěr jsem uznal, že tak dobrou francouzskou pecku jsem dlouho neviděl. Palec rozhodně nahoru. ()
,,ANO. CHCI ZPÍVAT!...“ /// Tož čumím, jako blázen…a mám strach, aby to nebyl film pro puberťáky. Sympatie k hereckýmu ansámblu nejsou negativní, ale že bych z trenek vytahoval radostí králíky … (??!! Hmm, tak tohle nikdo nepřekoná!). Navíc to teda fakt není žádnej ftipnej průjem! Holčina má hluchoněmou rodinu a dar – umí békat.(taky dostala krámy, ale to dostává kde kdo. Kupříkladu, když jsem byl na vojně, tak jeden lampasák…)… Takže ANO! Je to puberťácký! Nejde tady jen vo lásku a zpěv, ale taky vo rodinu, její pouta… no umírněným puberťákům by mohli nad tklivou písní vyrašit ruměnce. Určitě je pobaví i svištění rukou. Ovšem nakonec snad i ti starší uroní kroupu. Není to komediální ani dramatická událost. Prostě film ze střední, před kterým jsem měl bejt varovanej! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Houby ve vagíně mě nezastavěj! 2.) Učím se znakovou řeč. (A troufnu si i zpívat!). 3.) Thx za titule „vavria01“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
„Váš otec si myslí, že lidé budou volit někoho hluchého?“ - „A proč ne. Když už zvolili debila…“ Snímek se snaží o určitou míru nekorektnosti a nabourávání předsudků (nejen) ohledně hluchoněmých lidí, takže se tu divák setká s extrémy od zprostředkovávaného setkání u sexuologa(?) až po emocionální otcovo „naslouchání“ dceři. A v tom právě tkví největší síla, ale zároveň i slabina filmu. Dokud jde jen o humor, není moc co řešit, vtipy vesměs fungují (i když je nutné si uvědomit, že hlavní hrdinka teprve vstupuje do puberty), nechybí pohodová atmosféra. Ovšem jak přijde na dojímání, film se pohybuje na tenkém ledě, přičemž se občas udrží přesně na hraně (procítěný zpěv s „překladem“), jindy je již za ní (směrem ke konci stále víc, ze závěrečných pohlednic mi bylo skoro až na zvracení a ten zbytečný příklon k Hollywoodu jsem nepobral). Celkový dojem mi vychází na slušné 4*. „Kdo to je?“ - „Grégoire.“ - „Neříkej, že jsi s ním spala!“ - „To ti neřeknu.“ - „A co Kamel?“ - „Rozešli jsme se včera před matikou.“ - „A tenhle?“ - „Ten byl po matice.“ ()
Celý čas francúzka pohodička, ktorá ma na konci úplne emočne rozsekala. Spolu s Intouchables a Hasta la Vista nednoznačne najlepšie príspevky na tému hendikep. Európsky "nekorektný" nadhľad tomuto subžánru strašne svedčí. 95% ()
Film nabitý emocemi. Na rozdíl od kolegy Matese Hradeckého si ho budu ještě hodně dlouho pamatovat. Skvěle jsem se bavila, na závěr i pobrečela. ()
Zásah priamo do srdca. ()
Ten film je neco tak neskutecne nadhernyho... ()
Originální námět, neznámí, ale moc dobří herci zde vytvořili moc pěknou věc plnou emocí. ()
Sympatický recept na rodinné souznění s pěknými písněmi a nádhernou Louane Emera, která mě, společně se silným závěrem, nakonec přesvědčila o konečném hodnocení. ()
Přesně tohle miluju na francouzské kinematografii, nabízí neokoukané příběhy, bez amerického patosu, jen na křídlech invence. Rodinka Bélierových není komedie, u které by se divák válel smíchy po zemi, je to spíše takové milé pohlazení plné úsměvných momentů s krásné hudby. ()
Skoro tak dokonalé ako remake, avšak ako v prípade CODA tak aj tu chápem, že na niekoho takéto pozitívne dobytie batérií bude pôsobiť skrátka ako gýč. Mám dojem, že francúzsky originál ponúka menší konflikt záujmov v rodine a tak sa divák asi až tak strachovať o profesionálnu budúcnosť hlavnej hrdinky nemusí. Línia s kandidatúrou mohla byť dotiahnutá viac do konca, než len dopovedanie obrazom na začiatku záverečných titulkov. Tu však zbabelé a bezvýznamné výčitky končia, hanobiť film, ktorý mi vylepší náladu a jeho subjektívny čas je polhodinka by bolo nefér ako voči tvorcom, tak aj voči sebe samému. ()
Nečekaně příjemné překvapení. Zcela neznámá mladá herečka Louane Emera zvládá nejen zpěv a znakovou řeč, ale bez problémů utáhne skoro celý film. A koho nechytne závěr za srdce, ten ho nejspíš ani nemá. Možná by se dalo říci, že scenáristé to se svérázností titulní rodinky občas až trochu přehánějí, ale funguje to, tak klidně pro jednou přimhouřím oko (90%). ()
Na menší nátlak mojej druhorodenej, ktorá tento vraj úžasný film videla v rámci hodiny francúzštiny, som si Rodinku Beliérových pustila aj ja. Neľutujem. Je to naozaj milá oddychovka pre celú rodinu ... iďte do toho. ()
V americkej verzii bola prerábka s Derbezom, toto je zhruba na rovnakej úrovni a prerábať to ani nemuseli, pretože diera do sveta je stále v tom istom - dievča hluchonemých rodičov ide spievať. Šokujúcejšie by pritom bolo, keby šli spievať tí rodičia. Film prináša tú vážnejšiu tému pomerne humorne, celkovo ale ničí sexuálnymi nitkami v rozhovoroch tínedžerov, hoci nie sú špeciálne vulgárne, ale pôsobili ako cudzí element. Žiadni Nedotknuteľní to tentokrát neboli. ()
V jednoduchosti je krása. Přímé, předvídatelné, ryze rodinné, silné v relativně banálních momentech, excelentně zahrané, krásný humor, dojemné, francouzsky jemné, belgicky mlsné. Tohle se muselo piplat, hýčkat a protože to nedrhne, netlačí, muselo se to piplat s velkou láskou. Moc pěkné! Příjemný film, který sděluje mnohé. Žádná přiblblá řachanda, sedlo mi. Navíc mám ráda François Damiense. Zamilovala jsem si jej v Něžnosti, která se divákům moc nelíbila. Mně jo. S tím chlapem se cítím fajn. Milujícího tátu dal báječně. ()
Opať jeden z príjemných francúzskych príspevkov ku komediálnemu žánru, tentokrát okorenená nezvyčajným prostredím, v ktorom sa odohráva. Niektoré scény patria k výstavným kusom v kinematografii. Príjemné prekvapenie. ()
Francouzská verze je o něco drsnější než americký remake. V něm si neumím představit, že by učitel vyžadoval po středoškolácích, aby zpívali duet o markýzi de Sade nebo červenajících se prostitutkách. Či že by spolu měli sex promiskuitní dívčina a kluk, co vypadá, že ještě chodí na základku. Jinak ale příběh zůstává víceméně stejný, a podobné je i jeho zpracování – poctivé řemeslo bez větších ambicí. Finále vyzní malinko do ztracena (jak to dopadne s první láskou, co otcova politická kariéra?). Herci mi typově připadali přesvědčivější než v americkém snímku. ()
Ano ano. Smíchovody a slzovody připravit, ke startu, jedem. Francouzi se zase po nějaké době vytasili s těžkým kalibrem. Louane Emera je na cestě za nalezením své vlastní identity neskutečně příjemně okouzlující a skvěle v sobě skloubí oba klíčové prvky celého filmu. Vtip a dojetí. A závěr? "Je vole" 9/10 ()
Reklama