Réžia:
Oliver HirschbiegelKamera:
Rainer KlausmannHudba:
Alexander BubenheimHrajú:
Moritz Bleibtreu, Christian Berkel, Oliver Stokowski, Wotan Wilke Möhring, Justus von Dohnányi, Nicki von Tempelhoff, Antoine Monot Jr., Edgar Selge (viac)Obsahy(1)
Film založený na skutečných událostech při nechvalně známém "Stanfordském vězeňském experimentu", který proběhl v roce 1971. Uměle vybudované vězení se nachází v prostorách výzkumné laboratoře - kompletně s celami, mřížemi a s neustále přítomnými kamerami. Na dva týdny je najato za slib vysoké odměny dvacet mužů ke hře na vězně a dozorce. "Vězni" jsou uzavřeni a musí se podvolit zdánlivě mírným pravidlům. "Dozorcům" je nařízeno jednoduše udržet pořádek bez použití fyzického násilí. Každý má možnost skončit v kteroukoli chvíli, čímž ale pozbyde nároku na odměnu. Na začátku nálada mezi oběma skupinami je poměrně dobrá. Ale už brzy nastanou hádky a dozorci používají stále drastičtější metody k udržení pořádku... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (310)
Jako každý film má i tento své mušky, celkový dojem je ale výrazný. Rostoucí napětí a stress, závěrečné peklo. Snad jen trochu nepochopitelné detaily, ale v celkové atmosféře se na ně můžete vykašlat. ()
I kdyby Berdych ve finále Davis Cupu proti Djokovičovi servíroval levačkou a spodem, nebude mít tak špatné podání jako tenhle film. Nezáživné, tudíž zbytečně dlouhé a s příběhem tak odfláknutě vystavěným, že lépe na tom bylo i to prasátko, co si před vlkem postavilo domeček ze slámy. ()
Člověk je takový, do jaké role ho ostatní nebo osud postaví. Nikdo se nerodí ani jako bachař, ani jako mukl, potažmo ani jako fašista, ani jako koncentráčník. Drsné a přesvědčivé, mnohem přesvědčivější než pozdější americký remake. ()
Tak jsem nakonec neodolal a prubl jsem i německou verzi Stanfordskýho vězeňskýho experimentu. Jde asi o nejdrsnější filmovou verzi zároveň je to ale verze, která je nejvíc vzdálena realitě. ()
Hodně hustý thriller, velká škoda že se v závěru zvrhlo v akčnější naháněčku místo do té doby čistě psychologického teroru. 8/10 ()
Povedený film. Pro lidi, kteří se tohoto ani jiného, alespoň trochu podobného experimentu nikdy v životě nezúčastnili ;-) , to může být klidně i špičkový film. Co malinko sráží mé hodnocení ? To, že jsem se o dostupné materiály o stanfordském experimentu již dříve docela zajímal. Uznávám, že mne by asi nejvíc nadchnul hraný dokument BBC, plný faktografických údajů. Ale přesto – tento film alespoň rámcově zachytil podstatu experimentu a problémy vedoucí k jeho předčasnému ukončení. Duch předlohy nebyl zcela pošlapán. Jako se to bohužel stalo v remaku - Experiment (2010) – podprůměrného filmu a jako remake vyloženě slabého. ()
Poměrně zdařilý psychologický thriller natočený na motivy skutečných událostí při Stanfordském vězeňském experimentu. Zajímavý nápad, rozdělit 20 náhodně vybraných mužů do dvou skupin na dozorce a vězně s jediným úkolem. Zajistit řád a pořádek bez použití fyzického násilí na vězních. Po počátečním " oťukávání " a idilce " začíná znatelně přituhávat a na konci snímku člověka řádně mrazí.Ikdyž samotný závěr je již hodně vyumělkovaný ( vystřižený jak z klasického thrilleru) a vůbec se nehodí k celkovému vyznění snímku. Experiment je velice zdařilá studie charakterů jednotlivých postav, příběh o tom, co to s člověkem udělá, když dostane MOC rozhodovat nad druhými a naopak chování člověka vystaveného extrémním situacím. Pouze se mi nechce věřit, že by samotný experiment mohl zajít tak daleko....nicméně pro atraktivitu snímku zřejmě tvůrci museli maličko přitvrdit a to se jim opravdu povedlo. ()
Uf, když o Zimbardovi mluví člověk teoreticky, pořád je to jakási historka podobná dějepisným faktům o válkách. Hirschbiegel spolu s výbornými Moritzem Bleibtreu, Christianem Berkelem a dalšími tyhle hrůzy lidské povahy zhmotňuje, odhaluje lidské slabosti a fatální chyby, agresivitu a nenávist. Nic neobvyklého, ale vše zkoncentrované a vzájemně se podporující v jednom čtrnáctidenním experimentu, v jednom snímku, jehož atmosféra se po celou dobu odporně hluboce zarývá hluboko do nás. ()
První půlka dost, dost slibná. Atmosféra roste exponenciálně, tlumená jen zbytečnými vzpomínkami 77 na Loru. Zúčastnění, a snimi i divák, se zcela ponářejí do svých rolí a v podstatě už hra přestává být hrou a stává se tvrdou realitou. Postupně mne však mezery, neříkám nutně ve scénáři, ale minimálně v experimentu samotném, začaly iritovat stále více a hlavně závěr byl zbytečně vyhrocený... 70% ()
Vzhledem k tomu, že se jedná o německý film, je to spíše nadprůměr! Ale co si budeme povídat..prvotní atmosféra pomalu opadá a sled nelogičností v závěru kazí celkový dojem. Škoda. :( ()
70% Zajímavé je to až v momentě, kdy se dozorci úplně urvou ze řetězu (a následná vzpoura vězňů), už jsem viděl i lepší filmy o "institucionalizovaném zlu". ()
Mohlo to být mrazivé a strhující drama, kdyby se drželo skutečných událostí během Stanfordského experimentu. Bohužel nedrželo. A tak tu místo toho máme efektní, ale v mnoha ohledech nevěrohodný thriller. Měli tvůrci pocit, že by byla realita pro lidi příliš neuvěřitelná? Proto musí být konflikty vyvolány provokatérem? Proto musí být mezi dozorci zjevný psychopat? Proto jsou vědci řídící experiment bandou neschopných idiotů? Měli tvůrci pocit, že tam chybí krev, sex, akce a smrt? Proto byla psychologická rovina událostí odhozena a nahrazena akcí, sexem, krví a smrtí? Samé otázky. A místo spokojenosti rozčarování. Herecké výkony nevalné úrovně, režisér sice akci zvládá, ale tváří v tvář psychologické rovině je poněkud bezradný. ()
O Stanfordském experimentu jsem slyšel jenom z rychlíku, čili jsem moc netušil, co mě čeká. Prvních pár minut jsem si zvykal na německý studený přístup k dramatu a sotva mi to přestalo vadit, uvědomil jsem si, že celý skupinový experiment se de facto blíže roztáčí jen kolem ústřední postavy a ostatní "vězni" až na pár výjimek tvoří jen bezejmennou hromádku neštěstí. Alespoň dozorci dostali trochu větší prostor a jejích pestré metamorfózy ze zakuklených pokrytců v ukázkové psychopaty celkovému dojmu zase zvedaly laťku. Závěrečný výbuch násilí pak zřejmě nebyl dle skutečnosti, během experimentu nikdo nezemřel, ale psychologická uvěřitelnost nedostala ani touhle invencí viditelné trhliny a poslední třetina je pětihvězdičková. ()
Z troch spracovaní toho istého námetu je tento pre mňa najslabší, a to hlavne preto, že je najviac prehnaný a vôbec nekorešponduje so skutočnosťou. Voči čomu sa ostro ohradil aj samotný tvorca experimentu zo sedemdesiatych rokov. K žiadnemu znásilneniu ani smrti nikdy nedošlo a vôbec to tu nemuselo byť zobrazené. Predsa sa len stačilo zamerať na psychológiu postáv, to mal byť aj cieľ experimentu a to nám mal film aj ukázať. Žiaľ odklonil sa a tak pre mňa najlepšia ostáva paradoxne najslabšie hodnotená verzia z roku 2010 s Brodym a Whitakerom. ()
Ťažké rozhodovanie medzi 3 a 4*... Zaujímavý film, na jednu stranu realistický a psychologický, na druhú stranu akoby plytký a... lacný. Herci veľmi dobrí, réžia zvláštne vyhovujúca danej téme. PLÁŽ alebo 28 DNÍ POTOM rozobrali problém uzavretej komunity podstatne lepšie, no predsa len mal tento film niečo do seba... a skvelého(!) hlavného hrdinu... ()
Tak tohle je nehorazný PSYCHO! Od čtvrtky filmu to začíná být dost zajímavý! ()
V Doxu centru umění v Praze byla o tomto známém experimentu uspořádána pěkná výstava . Málokdo ví, že účastníci pokusu byli po mnoha letech vysledováni . Pokusu se vzepřel jeden účastník a zjistilo se , že celý život strávil jako kriminálník ve vězení a při experimentu se vzepřel jen proto, že měl otce, který ho týral a měl vzdor vůči všemu. Jiný účastník, který krutě týral, se dal na řádný život a přispíval na charitu. ()
Tento film je sice inspirován Standforským vězeňským experimentem, ale k jeho škodě se nedrží původní reality. Ve skutečnosti to bylo nabídnuto studentům a k žádným vraždám nedošlo. Přesto tenhle film má co nabídnout: zaprvé tam sedne němčina a zadruhé je to dotaženo hezky až do extrému. Bohužel mě osobně vadilo, že si Hirschbiegel vůbec nedal práci s psychologickým vykreslením postav. Pořád se to točí kolem jednoho vězně, který tam dělá neplechu a jednoho dozorce, který si hraje na dozorce SS, ale co ostatní??? Co mě však mrzí ještě víc, je nevyužitý kamerový a hudební potenciál. Němci jsou v tomhle ještě hodně pozadu za Amíky. Ty náhledy do života manželky 77ky mi taky narušovaly celkovou linii příběhu. Pro mě osobně Němci zahodily výborný potenciál tohoto originálního námětu. Jak já říkám: "Nemusí být vždycky vidět krev, aby šel z filmu cítit teror do morku kostí." Ke všemu ta psychologie postav byla opravdu nevydařená a je to škoda. Třeba se dočkám nějakého Amerického remaku, který mě mile překvapí. Tenhle film tedy vidím na 3 hvězdičky a určitě ho můžu doporučit už kvůli supr námětu. ... Jako konečné slovo Vám sem hodím závěr, který učinil v roce 1971 pan doktor Zimbardo: " Brutální zločiny například v době války nejsou dílem žádných psychopatů ani lidských zrůd, ale obyčejných lidí, vystavených nepřekonatelnému tlaku okolností. " - Za tento postoj i za experiment samotný byl doktor Zimbardo kritizován, a to z různých pozic. (Wikipedie) ()
Skutočný Stanfordský experiment síce nebol taký dramatický a tento film sa ním iba volne inšpiroval, ale podstata celého projektu a aj Zimbardove závery sú v ňom premietnuté. To, že tie závery sú diskutabilné je už samozrejme druhá vec, ide o interpretáciu. Malígna, typicky ľudská, zvrátená, sebapresadzujúca agresivita. Tento film je jej takmer čistou esenciou. Zaujímavý pohľad i keď prehnaný. Videné v rámci Season Challenge Tour. ()
Záleží na divákově přístupu, Experiment totiž v pohodě ustojí zábavnou žánrovku s lehčím sociologickým přesahem, nicméně rozhodně ne studii chování vzorku populace v extrémních podmínkách, jakkoli ho tím kdokoli může zaštiťovat. I z pozice klasickýho narativního filmu to má sice nejednu mouchu (zejména ze scénáře smrdí, že autor v době jeho psaní přišel o panictví), ale na druhou stranu až překvapivě kvalitní dramaturgie dokáže v pohodě udržet u monitoru celý dvě hodiny děje ve dvou místnostech. Což je vlastně i celkem vzácnost. ()
Reklama