Réžia:
Alexander PayneKamera:
Phedon PapamichaelHudba:
Rolfe KentHrajú:
Matt Damon, Christoph Waltz, Hong Chau, Kristen Wiig, Rolf Lassgård, Ingjerd Egeberg, Udo Kier, Søren Pilmark, Jason Sudeikis, Maribeth Monroe (viac)VOD (4)
Obsahy(3)
Proces zvaný celulárna miniaturizácia vyvinuli nórski vedci ako jeden z liekov na hroziace preľudnenie planéty. Malí ľudia menej zjedia a zaberú menej miesta, to dá rozum. A aby do tohto programu vstupovalo čo najviac ľudí, sprevádzajú ho gigantické ekonomické výhody a trvalý pobyt v mini-milionárskom raji Leisureland. Vidina zbohatnutia do programu privedie aj Paula Safranka (Matt Damon) a jeho ženu Audrey (Kristen Wiig). Sú to bezdetní štyridsiatnici s nudnou prácou a neútulným bytom, ktorí aj tak nemajú pred sebou žiadnu životnú perspektívu. Po absolvovaní vstupného pohovoru nasleduje potrebná úprava (všetok telesný porast a plomby musia preč) a potom už narkóza a samotná miniaturizácia. Keď sa desaťcentimetrový Paul prebudí “na druhej strane”, dozvie sa, že Audrey nakoniec vycúvala. Bohatý, ale opustený Paul našťastie dlho nesmúti a nájde si nových “priateľov”, srbského playboya Dušana (Christoph Waltz) a jednonohú vietnamskú disidentku (Hong Chau). S nimi prežije počas pár týždňov viac ako za celý svoj doterajší život a uvedomí si, že aj v malom svete možno prežiť veľké veci. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (495)
Toto chcem vidieť v podaní Wesa Andersona! Vťahujúci rozbeh do originálneho a na divácke zážitky sľubného filmového sveta, v ktorom sa ale jeho tvorcovia uchýlia k riešeniam zaujímavých tém, aké ma moc nechytili (tie riešenia). Nie je to premárnený potenciál výnimočnej filmovej udalosti, len je to filmová udalosť pre skupinu divákov, do ktorej holt nepatrím. Waltzov Dušan ma pobavil, dúfam že ho v komédii typu Big Lebowski zužitkujú Coenovci! ()
Tvorbu Alexander Paynea mám moc rád a zatím mě nikdy vysloveně nezklamal, ale tady šlápl pořádně vedle. Prvotní nápad je fajn, chápu myšlenku, co chtěl publiku sdělit, ze začátku to hýří zajímavými výjevy a nápady, ale v poslední třetině se to režisérovi úplně rozpadne pod rukama, kdy máte pocit, že si z vás Payne buď solidně střílí, anebo prokazuje ztrátu soudnosti. Už tam chyběli jenom Monty Python v objetí s Aštanem Šeranem, asi takhle nechtěně sebeparodicky to na mě působilo. No prostě úlet, co vám mám povídat. ()
Alexander Payne v posledních letech natáčí stále tentýž příběh o postarších bílých mužích, kterým dost pozdě dochází, že většinu života promrhali. Pročež se vydávají na cestu, aby našli smysluplnou náplň svých prázdných životů. Zmenšování, odehrávající se ve světě, kde se lidé pro zlepšení svých životů a záchranu planety mohou nechat zmenšit na nějakých 13 centimetrů, v podstatě nepředstavuje výjimku, pouze má ambicióznější záběr a vedle krize jednotlivce se snaží postihnout také krizi západní společnosti, potažmo celého světa , čemuž uzpůsobil žánr i strukturu vyprávění. ___Film hned v úvodu přepíná z individuálního hlediska na globální perspektivu a následně stejný postup uplatňuje u postavy Damonova fyzioterapeuta, který řešení svých problémů nachází v tom, že se začíná víc zajímat o okolní svět, aby v závěru pochopil, že je třeba začít s menšími cíli (tedy u lokálního, ne u globálního). K základu tvořenému hořkou komedií zpochybňující víru v americký sen a nikdy nekončící americkou prosperitu se přidává sci-fi satira a (melo)drama s poměrně explicitním politicko-ekologickým poselstvím. Občas jsem si tak nebyl jistý, zda má scéna vyznít jízlivě (protože postava říká něco strašně kýčovitého a doslovného a Christoph Waltz se při tom usmívá jako jeliman), nebo dojemně. ___ Větší potíž je v tom, že Payne a spoluscenárista Jim Taylor se chvílemi nedokážou rozhodnout, zda je víc zajímají postavy, anebo zmenšený svět, který pro ně vymysleli a jehož zákonitosti nyní společně s hrdiny objevujeme. Celý nápad se zmenšováním mi přišel jako gimmick, sloužící víceméně jen k jízlivému komentáři, co jsou lidé ochotni podstoupit kvůli zlepšení svého sociálního statusu. V jádru jde o variaci známého payneovského příběhu, která by se mohla odehrát i v reálném světě. Sci-fi rovinu vnímám hlavně jako způsob, jak si usnadnit práci a postavy rychleji postavit před dilemata, která chce scénář řešit.___Výsledný hybrid drží pohromadě zejména díky Mattu Damonovi, který umí být jako pupkatý čtyřicátník s lehkou depresí stejně přesvědčivý jako tajný agent se zabijáckými schopnostmi. Žánrové transformace, které film prodělává, pak částečně odrážejí vývoj jeho postavy, ke které je Payne v porovnání se svými dřívějšími snímky až příliš shovívavý (často na úkor stereotypních ženských figur).___Zmenšování je v mnoha ohledech dost problematický film a rozhodně ne dokonalý, ale zřejmě i tím mi imponuje. A možná je pravým důvodem, proč mám potřebu jej spíš hájit než hanit, vysmátý Christoph Waltz jako srbský pašerák jménem Dušan Markovič, jemuž skvěle sekunduje Udo Kier. 75% ()
Skvělý nápad, u jehož sledování jsem se ze začátku cítil jako kdybych koukal na cokoliv od režiséra Franka Oze. Takové správně ulítlé, střelené a s celou řadou skvělých herců. Vlastně jsem se vysloveně nesmál, ale překypovalo to skvělými nápady, což se také od podobného filmu dalo očekávat. Postupem času se ale příběh proměnil (hlavně v Norsku) v takové dost zvláštní cosi, které se snaží svojí myšlenkou mít globální záběr a poučit nás o populační tématice Země současnosti. Postupem času jsem si začal říkat, co tím jako tvůrci vůbec chtěli říct a docházel jsem až k dotazům o co jim jako vlastně vůbec jde. Přestalo mi to dávat smysl. A nebýt závěrečného „zemětřesení“, tak bych se vlastně také nezasmál. Nakonec jsem tedy byl rád, že jsem skončil u tří hvězd. Mohlo to být i horší, leč to ze začátku vůbec nevypadalo. ()
║Rozpočet $68miliónov║Tržby USA $24,449,754║Tržby Celosvetovo $55,003,890▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,566,317║ Tržby za predaj DVD v USA $1,110,633║ Dosť chladné podanie, chýba tomu lepší nadhľad, určite správne odľahčenie, kto sa v tomto filme nájde a vychutná si ho? Alexander Payne je proste mdlý režisér, na uspanie dobrý. /40%/ ()
Klasický film o normálním nudném chlápkovi, který najednou změní svůj život, potká zajímavé lidi a najde lásku. Zde byla ta událost, co dala vše do pohybu zmenšení hlavního hrdiny. Je s podivem, že tvůrci přišli s originálním nápadem zmenšování, pojmenují tak celý film a pak to samotné změnšování využijí tak na 30%. Většina filmu se odehrává mezi zmenšenými lidmi, takže to vypadá úplně normálně a fakt tam nejsou téměř žádné kontrasty mezi velkým a malým světem. Mě to nevadilo, ale chápu že hodně lidí bue zklamaných. Já jsem taky čekal něco ve stylu, že tam třeba bude mrňavej banoovní zloděj, nebo že je tam budou zabíjet mravenci, nebo prostě něco. Ale ne, hlavní hrdina jen dumá, k čemu je v životě určen a dělá poskoka beznohý Vietnamce. ()
„ROZUMÍTE, ŽE Z VLASTNÍ VŮLE PROJDETE TRVALÝM A NEVRATNÝM LÉKAŘSKÝM ZÁKROKEM, BĚŽNĚ NAZÝVANÝM "ZMENŠENÍ"? A ŽE PO ZÁKROKU BUDE MÍT VAŠE TĚLO ZHRUBA 0,0364 PROCENT STÁVAJÍCÍ VELIKOSTI A OBJEMU?...“ /// Na počátku je objev. (Kurva to by bylo!) Pak… film. Taková pohodovka, ve který jde o život v lepším světě. (Kdo by nechtěl žít v lepším světě, že?) Postupně do toho implementujou humor (aspoň trochu…) a zachráněj to před úpadkem. Škoda, že přepálili dýlku. Ten dlouhej mentorující závěr o lidech a konci světa… slovy Ngoc Lan Tran: „Tím vy to zabít!“ A tak ze všech pocitů zůstane v mysli jen jedna otázka – PROČ? Žádný to poselství – jestli tady teda nějaký je, mě nebere… i když – co vidíte vy, když se ohlídnete? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Neznám film s Vietnamkou v hlavní roli. 2.) Jedu Wolkera (Jiřího): Stanu se menším a ještě menším, až budu nejmenším na celém světě. Po ránu na louce v létě po kvítku natáhnu se nejmenším.. (pokračuj vole…) 3.) Thx za titule „espectro“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Bylo to zajímavé do doby, než se objevila beznohá vietnamská uklízečka, špína a hnus. Musel jsem to vypnout! Přestalo mne to bavit. ()
Takhle zajímavou látku natočit tak nezajímavě, nudně a bez kreativity je skoro hřích. Matt Damon jde z kopce, jeho dost možná poslední dobrý film byl Marťan, letos zklamal už 2x a jeho nadcházející film Oceans´8 moc budoucnost nemá. První hodina filmu byla ještě jakžtakž ucházející a Christoph Waltz tomu dával docela energii, ale po příchodu otravné Vietnamky, která mi pila krev jak už dlouho žádná postava film degradoval o dva stupně a také absolutně vybočil od původního konceptu a měl jsem pocit, že sleduji rozdílný film. Nepovedlo se to. 40% ()
Měl jsem s Alexanderem Paynem pokaždé trochu problém. Hlavní hrdinové jeho příběhů totiž hledají smysl života, jeho spásu nebo nový cíl a většinou při tom chodí v nekonečných kruzích a já při sledování často kroutím hlavou nad tím, že se jejich situace vyřeší tak nějak sama od sebe. Zmenšování je pak proto pro mě šokem. Hlavní hrdina totiž svoji neutěšenou situaci pokaždé zkouší aktivně řešit, pomáhá druhým (byť často náhodou nebo nedobrovolně) a vůbec se neustále posouvá dopředu roztodivnými směry. Navíc témat, které Payne s Taylorem sešili dohromady, je taková kupa, že jsem téměř nestíhal přepínat do potřebných rozpoložení a nálad. Ekologie, krize manželství, migrace, přelidnění, sci-fi odbočky, souznění s přírodou, zbohatlíci, samota, slepé uličky budoucnosti. A pokaždé se záplavou detailů. Tenhle příběh má snad všechno a jeho rozporuplné přijetí jasně ukazuje, že je toho pro diváka možná až moc. Já se ale i díky snad desítce známých oblíbených tváří v nejmenších rolích řadím k těm nejspokojenějším. ()
„Je to kult. Niekomu tam dole preskočí a všetkých pozabíja. Tí vyhynú skôr, než my.“ Som zaskočený. Dobrá zápletka, ale meganudné trailery, extrémne nezaujímavá reklamná kampaň pri príležitosti uvedenia filmu do kín, v kinách v podstate totálny a úplný prepadák, nečítal som snáď ani jednu pozitívnu recenziu... a nakoniec je to takmer na 70%! Akože neviem, ak niekto čakal komédiu, tak určite bude hustoprísne sklamaný, ale toto podľa mňa ani nikdy komédia byť nemala. A tak to komédia ani nie je. Je to skôr niečo ako feel good movie, občas pobaví, občas sú tam vážnejšie presahy a ako celok je to poetické, atmosférické a milé. Kladne ma prekvapil aj vcelku odvážny koniec a šialená dvojka Waltz/Udo Kier – a to Waltza nemám rád. Za mínus by som označil aj na jednej strane úžasné univerzum, na strane druhej zároveň i úžasne nepremyslené. Pri sledovaní tohto filmu mi ustavične napadli nové a nové otázky, súvisiace s logikou (jeden za všetky: prečo by miniatúrne predmety mali stáť menej, ako tie normálnej veľkosti? Viete, aké neuveriteľne komplikované musí byť vyrobiť miniatúrne topánky?). K tomu plno brutálnych mien typu „Dušan“ alebo „Safranek“. ()
Nechapu, co tim chteli tvurci rict. Kdyz pomineme tu samotnou myslenku zmensovani, tak se nejedna o zadny sci-fi. Krome toho, ze se hlavni hrdina obcas trapi s takovejma vicemene beznejma problemama typu manzelka, penize, prace, tak to neni zadny velky drama. No a krome par lehce usmevnejch momentu, prevazne v momente, kdy na scenu vstoupi prudici vietnamka, to neni ani zadna komedie. Film vlastne jen tak pomalu plyne a sleduje zivot par lidi, aniz by se neco moc resilo nebo se nejak vic vytezila myslenka zmensovani. Herci jsou sice sympataci, natoceny to je docela pekne, ale to je tak nejak vsechno. A totalne odflaklej, useklej zaver, tomu fakt moc nepomuze. Slabsi 3*. ()
"Díky, že pomáháte planetě." Abych si to ujasnil, tak když se zmenším, tak hodnota mých úspor raketově vzroste, bydlení se zvětší, mnou produkovanej odpad se minimalizuje, budu žít v místě bez zločinu a ještě mi za to stát poděkuje? To zní tak báječně, že do toho nejdu. Neumím si totiž představit, jak bych se při velikosti vztyčenýho prostředníčku mohl cítit bezpečně, domáhat se svejch práv nebo se na pokyn budoucí vlády nenechat zašlápnout. Přesto Zmenšování nabízí mnoho zajímavých otázek, který mi nějakou dobu rotovaly hlavou, ale zábavu mi přitom přinášel pouze pan Dušan. A o tý vietnamský disidentce nechci ani nic psát, protože mě od prvního okamžiku štvala tak, že bych ji nejraději humanitárně usadil do epicentra jadernýho výbuchu, ale obávám se, že ani on by proti ní neměl šanci. ()
Ten film mě moc nebavil, jeho stopáž je přestřelená, jeho tempo nevstřícné, ale oceňuju, že vůbec existuje takovýhle high concept film maskovaný za žánrovou zábavu - Andrew Niccol se o to neúspěšně pokouší od Truman Show a je vidět, že není samozřejmost dosáhnout funkční společenské satiry v mainstrevovém provedení. Payne to zvládl, byť za cenu toho, že vlastně nejde o moc "dobrý" film, který by mohl v jakémkoliv slova smyslu "bavit". ()
Šedý film se skvělou myšlenkou (zmenšování lidí), která vlastně byla něco vedlejšího. Takový příběh se dá odvyprávět i v normálně velkých kulisách. Bezbarvý bude stejně. Klasika o tom, kterak vnitřně nespokojený muž ke štěstí přišel, stačilo, aby ho žena kopla do zadku a aby si našel východoevropského kamaráda... 50 %. ()
Film je spíš sociální satirou a romantickým slaďákem, motiv zmenšování není dostatečně vytěžen a jen s minimem úprav ve scénáři by se mohl úplně vypustit a nahradit třeba stěhováním do jiné země apod. Přesto jde o hezký a originální film, jen by mohl být trochu kratší a Christoph Waltz by nemusel hrát podesáté zase Christopha Waltze. ()
Dobře udělaný a do půlky mě to celkem namotalo, ale ten konec byl pěkná sračka! ()
Film o to, že méně je někdy více, radovat se máme z maličkostí a že i malá pomoc může pro někoho znamenat velkou věc. Ano, je to skutečně tak průhledné, co je však horší, je to hrozně unylé a hodné minimálně půlhodinového zkracování. Koho nalákal trailer, tak pár vtípků pramenících ze zmenšení tu je, ale obecně je ten koncept nevyužitý a zhruba od půlky vlastně hozený do koše. ()
| Rozpočet: 68 miliónov $ | Tržby: 53.9 miliónov $ | Námet s potenciálom ako hrom, ale s výsledkom ihly v kope sena. Keď človek zváži, že v tak dhlej stopáži ho baví jedine Christopher Waltz, a všetko ostatné ho skôr irituje, je niečo veľmi zle. Debilnejší scenár som už dlho nevidel. Občas som mal naviac pocit, že je to celé zrežírované, ako zlá brazilská telenovela. Tento rok sa veru filmovo nezačal úplne dobre, ale odtial sa dá snáď už len stúpať... :D ()
Wow!*Přestože překládám náramné povídky z žánru spekulativní fikce a filosocizující scifi, takhle nabitá a nadšená, jako bych vystoupila z živoucího podivuhodného i důvěrně známého světa, jsem se cítila naposled v sedmi letech po dočtení Pipi Dlouhé Punčochy a v deseti u knížek Julese Vernea.***A to jsem původně žádný vyložený zázrak nečekala. *** Ještě po cestě domů mě ten efekt přenesení do fikčního světa, který ovšem dotěrně a tísnivě připomíná naši nejbližší budoucnost, předpokoj, a jeho omračujících možností, krás, starostí a žalů nepustil, pořád jsem jednou nohou jinde, či o krok v budoucnu, nebo nejpřesněji vzato moje prožívaná realita se skutečně rozrostla. Neboť "jinde" tady řečeno s Neffem neznamená, že "všechno je jinak", ale že "něco je jinak", a tím pádem můžeme náš vlastní křehký a fascinující svět a život promýšlet a vnímat z nově nabídnutých perspektiv - není to únik z naší reality, ale její poutavá nová reflexe, je to prožitek prohloubené blízkosti, lásky, starosti i dychtivého a osudového zaujetí naším životem. A je mi hrdinsky smutno a nádherně, cítím vítr změn ve vlasech a slanost tříště na tvářích. *** A funguje to i napodruhé. *~ ()
Reklama