Réžia:
Klaus HäröScenár:
Anna HeinämaaKamera:
Tuomo HutriHudba:
Gert Wilden Jr.Hrajú:
Märt Avandi, Ursula Ratasepp, Hendrik Toompere, Liisa Koppel, Joonas Koff, Egert Kadatsu, Ann-Lisett Rebane, Elbe Reiter, Jaak Prints, Kirill Käro (viac)Obsahy(2)
Mladík Endel Nelis přijíždí na začátku padesátých let minulého století do estonské vesničky Haapsalu. Je nucen uprchnout z Leningradu, aby se ukryl před tajnou policií. Najde si práci učitele na místní škole a založí pro své žáky sportovní klub. Stane se pro děti otcovskou autoritou a začne je učit své velké vášni - šermu. Tím si však znesváří ředitele školy. Ten Endelovi závidí a rozhodne se zapátrat v jeho minulosti... Endel se naučí milovat děti a starat se o ně; z většiny z nich udělala ruská okupace sirotky. Šermování se pro žáky stává formou sebevyjádření a Endel pro ně představuje velký vzor. Když přijde možnost jet s oddílem na soutěž do Leningradu, stojí Endel před životním rozhodnutím: zradit jejich důvěru a soutěž dětem odepřít, nebo se tak dobrovolně vydat napospas KGB. (Cinemax)
(viac)Videá (2)
Recenzie (43)
Překrásná scenérie Estonska, či kde se to celé natáčelo. Kdo by to byl čekal. Celkem sympatický hlavní hrdina a citlivý příběh o nelehké době. Dobová atmosféra na diváky rozhodně dýchla. Celý příběh je prakticky o jednom životním rozhodnutím a taky trošku o tom šermu. Učitel to byl šikovný, takže teoretický základ k tomuto sportu, bojovému umění, či kam to vlastně spadá by byl. Sebevědomí pro tohle odvětví by mi také nechybělo, takže až bude někdy čas, tak se stavím vyhrát nějaké to mistrovství. Závěrečný turnájek v tomto filmu je takovým zlatým hřebem. Moc jsem se tedy neorientoval v průběžném skóre, protože výcvikem assbuky jsem si doposud neprošel. Inspiraci skutečnou událostí vítám určitě velmi pozitivně. Dokonce mi celkem nevadil ani pomalu plynoucí děj a styl vyprávění. Viděl bych to na 3 kousky. Viděno v rámci Filmové výzvy. Film mi vybrala uživatelka eLeR. ()
Šermíř je skutečná promarněná šance - coby historické drama až příliš laskavé a spíše jen naznačované, jako sportovní drama zase moc patetické...ta šermířská soutěž v Leningradě jako by vypadla z nějakého hollywoodského sportovního dramatu. Trochu to vypadá, že se tvůrci nemohli rozhodnout, co přesně chtějí natočit, Šermíři ubližuje ona žánrová nejednoznačnost, žánrový pel-mel... Kladem je sice pěkná kamera a lyrické pasáže, opravdu krásná hudba a ponurý začátek s povedeným příjezdem hlavního tajemného hrdiny snímaného stylem počítačové hry 3th person akce, ale pak se vyprávění uhne a režisér neví, čemu dát přednost - jestli diváka přikovat do sedadel hrůznou realitou 50 let v Sovětském svazu, nebo jim vyloudit nějaké emoce a předvést náklonnost pro šerm coby sport, případně uhnout film k romantické lince... Ve výsledku se nestane ani jedno z toho... Asi nejlepší film na téma tragického a bezvýchodného osudu estonského národa je jednoznačně 1944: Přinuceni k boji... ()
Pekný príbeh, dokonca inšpirovaný skutočnými udalosťami, čo je vždy veľké plus. Film by sa dal rozdeliť do takých dvoch okruhov - jeden s politickým podtextom a druhý so šermiarskou tematikou. Musím uznať, že tá politická téma ma očarila omnoho viac - je to až neuveriteľné aký osud stihol tisíce estónskych mužov, ktorých násilne počas vojny naverbovali Nemci, a po vojne ich za to Sovieti prenasledovali a trestali. Hrôza! Čo sa týka šermiarskej línie, to mi pripomínalo tak trochu príbeh ako vystrihnutý zo športových Disneyoviek. Ale to nič nemení na tom, že to ako celok bolo naozaj kvalitné a pozoruhodné. Škoda, že filmová akadémia tento kúsok odignorovala a neodstalo to ani len nomináciu za najlepší cudzojazyčný film. ()
Kvalitná ukážka komunizmu 50-rokov, kedy šerm bol podľa Sralinovych nohsledov feudálnym športom nevediac, že tento šport bol už na prvých olympijských hrách, ale to proletárnym hlupákom ťažko vysvetľovať. Šerm samotný nemám rád, ale vždy poteší, keď film krásne ukáže že stalinizmus je v prínose ľudstvu na úrovni inkvizície a šamanskej despocie. ()
Trocha mi tu vadilo to ospalé tempo, ale našťastie samotný príbeh v tomto smere mnohé zachránil. Veľmi silné a hlavne ľudské a k záveru aj hrejivo krásne. Zaujímavé, koľko obyčajných ľudských príbehov sa skrýva v tieni veľkých udalostí, pričom mnohé ešte len čakajú na svoje objavenie. A mnohé žiaľ, už naveky upadli do zabudnutia, to však ale neznamená, že tu neboli. Nie darmo sa hovorí, že mierou dobroty človeka je rýchlosť s akou sa po jeho smrti na neho zabudne. Čím skôr, tým dobrotivejší život sa za tým skrýva... 70/100 ()
Galéria (30)
Zaujímavosti (2)
- Skutočný Endel Nelis (Märt Avandi) nemal nikdy husto zarastenú bradu. Rovnako nebol zatknutý po turnaji v šerme vo vtedajšom Leningrade. (MikaelSVK)
- Natáčanie filmu prebiehalo v estónskej metropole Tallin a v mestách Haapsalu a Pärnu. (MikaelSVK)
Reklama