Réžia:
Jim JarmuschScenár:
Jim JarmuschKamera:
Frederick ElmesHrajú:
Adam Driver, Golshifteh Farahani, Nellie, Barry Shabaka Henley, William Jackson Harper, Chasten Harmon, Kara Hayward, Sterling Jerins, Luis Da Silva Jr. (viac)Obsahy(1)
Oslava radostí a starostí všedného dňa v réžii legendy amerického nezávislého filmu Jima Jarmuscha... Paterson je vodičom autobusu v mestečku Paterson a každý všedný deň v jeho živote je zdanlivo rovnaký. Zobudí sa bez budíka vždy v rovnakom čase, dá si rovnaké raňajky, odchádza do práce s obedom, ktorý mu pripravila jeho manželka Laura, šoféruje autobus, píše si básne do zápisníka, ide na prechádzku so psom, zastaví sa v bare na jedno pivo a ide domov za Laurou. Jej život je úplne iný - každý deň má nové nápady, sny a plány... (RTVS)
(viac)Recenzie (364)
***+ ()
Paterson v sobě snoubí hned několik nosných témat, ať už je to láska (a to láska při vzájemném soužití, společné cestě životem a překonávání překážek), či tvorba navzdory ranám osudu. Opakování prakticky totožných scén s cílem zachytit denní cykly nepůsobí nudně, naopak mnohdy povedeně mísí poetiku okamžiku s poezií. O všednosti se zde rozhodně hovořit nedá. A právě to ukazuje zručnost nejen režiséra a scénáristy v čele, ale i všech zúčastněných, jež se na filmu podíleli. Více zde: http://nafilmu.cz/2017/01/recenze-paterson-2016-poeta-za-volantem-autobusu/ ()
Konečně jsem se dočkal něčeho osvěžujícího. Pomalejší tempo je dle mého gusta. Psík nemá chybu a je na zabití. Film doprovází poezie, no hurá. Radost pohledět na dva spokojené mladé lidi, kteří si nepřipouštějí žádné starosti (láska). Duchovní stránka je ovšem nulová, jako by neexistovala a s tím jediným se nemohu ztotožnit. Ne každému bude film vyhovovat, o tom jsem se přesvědčil, že jeden nad ním jásá a druhý se unudí. A jedno malé prozrazení na závěr: v tomto filmu jsem nezaznamenal jediný vulgární výraz a to má můj respekt. Jo a málem jsem zapomněl: konec filmu nemohl být banálnější, šlo to ukončit určitě mnohem lépe. ()
rytmus rutiny nemusí byť vždy ubíjajúci. práveže obsahuje mnoho zvláštnych detailov, čo si nevšimneme. obyčajný, každodenný život je umenie, ktoré je ťažké vyjadriť filmom, tak dramatickým médiom. verím, že mnohým tento pokus bude pripadať nudný, banálny. iní však dostanú chuť čítať (a možno i písať) básne. aj napriek tomu, že tie vo filme neboli vždy geniálne. a možno takto to malo byť. nie každý deň vytvoríme majstrovské dielo. ()
Někomu to může přijít jako obyčejná perla o obyčejném životě, někomu to může přijít jako totální nula. Pakliže to nevezmete doslovně, tak se můžete dostat k té první variantě. Není to veledilo, ale mně se na to dobře koukalo a v porovnání s obecnou filmovou bídou tedy snad ok. ()
Stereotypný La La Land v ladnej zmesi (bez ladu a skladu) poézii. ()
Film o obyčejném životě, který jsem si přál tak dlouho vidět. Nic neobvyklého se tu neděje, je to jen týden s jedním obyčejným řidičem autobusu a jeho ženou. Každodenní odchod do práce, čas v práci a návrat domů + večer na pivu. Žádné více či méně uvěřitelné věci. ()
Někdy se holt s Jarmushem míjíme, a tohle jsem opravdu nudou tak tak přetrpěl, proto subjektivní 1*. Radši jdu objevovat zenovou krásu všedního dne ve svém vlastním životě. ()
Moje nadšení pro tento film velkou měrou přiživilo všechno to, na co ta ženská sáhla! Z jejích rukou totiž vycházelo všechno nádherné, zatímco básně jejího druha byly pro mé uši jakési nanicovaté.Opravdovou básnířkou bylo děvčátko, báseń o dešti byla silná (byť asi z pera stejného autora)... ()
Jarmuschove filmy mi vždy pripadali ako zbytočné artové pseudofilozofické tliachanie, ktoré sa hralo na niečo viac. Toto ma však veľmi príjemne prekvapilo. Film plynul pomaly a pokojne, žiadne veľké zvraty, občas nejaký random dialóg postáv v autobuse. Všetko prekladané "básňami" hlavného hrdinu. Každodenná všednosť vo filmovej podobe. ()
Paterson je skvělý. Jarmush se vrací ke svému melancholickému vyprávění, ve kterém se toho na první pohled moc neděje, ale přitom se toho děje tolik! 85% ()
Pokojný, pomalý film plynúci ako voda a skúpi na dramatické situácie, presne ako každodenný život. Hlavný hrdina, šofér autobusu je rojko a počas smeny skladá básne. Prekvapivo má film aj humornú stránku, za ktorú zodpovedá šiši frajerka. ()
Aha! 🙂 ani neviem ako som prišla domov pretože celú dobu som bola pohrúžená do myšlienok, čo vo mne vyvolal tento film.....ale to je Jarmusch.... V jednoduchosti je krása.... a ja som doplávala domov melancholicky zaľúbená do Adama... A do poézie..... ()
Would you rather be a fish? ()
Veľmi pekné pohladenie artovej duše, avšak pomerne zdĺhavý, nehybný filmový zážitok. Pre niekoho, kto film odsedel na plastovej stoličke, sa tak nejednalo o žiadny zázrak. Náhľad do poetiky všedného dňa v jednom malom meste, ktoré obývajú jednoduché, obyčajné postavičky. Viac tu nemožno hľadať, viac tu nemalo byť a viac tu ani nie je. Je to paralela obyčajného života, v ktorom sa v rámci jedného týždňa skrátka nič viac nestane, a to v konečnom dôsledku nie je nič zlé. Jarmusch točí pre seba, a i v prípade Patersona musím pochváliť ideu rovnako ako spracovanie, ktoré je skrátka autorove a nikoho iného. Ale naservírovať mi podobný film dva dni po sebe, asi sa ukúšem nudou. ()
Introvertný človek žijúci jednoduchý život s nádhernou ženou skladajúci poéziu akurát tak pre seba. Poéziu všedného dňa. Pretože život nie je len o tých chvíľkových raritných zážitkoch, ktoré potrebujú byť zachytené, ale skôr o tých rutinných maličkostiach, ktoré sú tu aj mimo ne ...dážď, čaj... Chuť čaju pomaly utonujúca sa v chuťových pohárikoch či čerstvosť čerstvosť vzduchu po daždi. To by nás malo napĺňať. Nie len úspech, bohatstvo... zaťažko. Neprítomná gradácia deja? Prítomná, no utilitárna. Utilitárnosťou markantná. Človek môže prísť o materialitu vo svojom živote no ak si ju nesie v pozitívných spomienkach aj tie zahrejú a keď vymiznú, vymizne aj to zrnko smútku zasadené do nás. Vtedy je čas pokračovať. Užívať si ďalšie prchavé momenty tak, že ich prchavosť sa stane asymptotou nášho bytia. Tu a teraz. ()
Film o snech, které se nesplní a o obyčejnosti všedních dnů, které vlastně nejsou obyčejné, když se na ně díváte jinak. Je to nejspíš jeden z prvních artových filmů, které jsem viděl. Moc tomuhle žánru nedávám. A vím proč. Chápu, co tvůrci chtěli ukázat, ale na mě je to zkrátka jen mnoho opakujících se scén pořád dokola. Proto jsem radostně přivítal scénu s pistolí i rozkousaným tajným deníkem. Alespoň se něco dělo. Manželé se navíc k sobě chovali jako osmdesátiletí manželé v pokročilém stadiu Parkinsona, kdy jeden pečuje o druhého. Hlavní postava to sice neměla jednoduché, neboť jeho manželka byla značně ulítlá, ale sám neudělal nic proto, aby se jeho nudné dny změnily. Postupně jej ovládal i pes. Vrátím se k začátku. Jistě, byl to artový film, chápu co měli tvůrci zájem naznačit, ale já bych chtěl ještě o něco víc. Postupně neustále se opakující děj začal být trochu náročný na soustředění. A ani drobnosti vytažené na světlo z temné hlubiny, které přece jen jednotlivé dny měnily, na tom nic nezměnilo. Výkony dvou hlavních hrdinů, tedy Patersona a hlavně jeho ženy mě ale nadchly. ()
Pomalý tempo mi nikdy nevadilo, ale z projevu Adama Drivera jsem nebyl schopnej vyčíst, jestli se má opravdu dobře, jak o sobě prohlašoval, nebo je nešťastnej a hodlá se každou chvíli zabít skokem pod vodopád, protože tím koláčem s čedarem a kapustou přetekl pomyslnej pohár. Celý to vyznívalo depresivně. Těšil jsem se a nedočkal se, což ovšem nutně nesnižuje Jarmuschovy kvality. ()
Tak nějak přemýšlím, zda ten film nemá vyšší hodnocení jen tak zlomyslně. Myslím, že zábavnější je ukousat si nohu. Vážně. Natočený je to vcelku pěkně ale je to víceméně o ničem. Hlavní pointa je primitivní a nezáživná. K hlavnímu hrdinovi mě nic nepoutá a jeho život mi připomíná jízdní řád - seřazený, přehledný ale nudný. ()
Jarmuschova tvorba vás buď oslní alebo vo vás zanechá rozporuplné pocity. Ja to s ním mám ako na hojdačke, ale je škoda, že dokázal natočiť vcelku vkusné, aj keď nezávislé snímky, a po rokoch sa zmôže len na vypustenie takéhoto nesúrodého a nudného paškvilu do filmového sveta. Ak je toto umelecká tvorba, tak potom oficiálne priznávam, že som na Jarmuscha ešte intelektuálne nedozrel. 45 % ()
Reklama