Réžia:
Tacujuki NagaiScenár:
Mari OkadaHrajú:
Keidži Fudžiwara, Kóki Učijama, Kaoru Mizuhara, Ajaka Suwa, Inori Minase, Jošimasa Hosoja, Šizuka Išigami, Džuri Kimura, Ai Kakuma, Jurika Kubo, Jui Makino (viac)Obsahy(1)
Žilo bylo jednou jedno upovídané děvčátko, které snilo o tom, že bude jednoho dne žít na zámku se svým princem. Zrovna v takovém zámku, jaký byl ve městě na kopci, jen možná bez té podivné cedule s nápisem "Hodinový hotel". Jednou při cestě ze školy spatřilo děvčátko, jak z hradu odjíždí princ s princeznou, a ke svému překvapení zjistilo, že tím princem je její otec. Princeznou však nebyla její maminka, ale nějaká jiná paní. Když upovídané děvčátko dorazilo domů, zeptalo se své maminky, jak to s tatínkem vlastně je... A tak byl otec vyhozen ze svého domu a když se ho děvčátko ptalo na důvod, jediné, na co se tatínek zmohl, bylo pouze: "Ty jsi tak upovídaná, všechno je jen tvoje chyba!" Upovídané děvčátko bylo zdrcené a ve svém smutku volalo o záchranu svého prince. V nouzi nejvyšší se objevilo malé kouzelné vajíčko, které řeklo, že ono je tím jejím princem. Upovídané děvčátko však vajíčku neuvěřilo, vědělo, že princ, kterého si vysnilo, vypadá jinak a ještě přidalo na adresu nebohého vajíčka pár dalších, ostřejších výrazů. "Ty jsi vážně upovídaná, tak dobrá, pokud dokážeš mlčet, tak se ti splní tvé přání a seznámíš se se svým princem a budeš s ním žít na hradu, pokud však mlčení porušíš, vše se rozplyne jako dým" odvětilo vajíčko. Děvčátko však nevědělo, jak dokáže mlčet, a tak jí vajíčko pomohlo tím, že na ní uvalilo strašlivou kletbu... A tak roky plynuly a malá Jun se rozhodla žít na okraji společnosti a vyhýbat se všem, protože s nikým nemohla mluvit a i kdyby chtěla, tak jí to strašlivé prokletí nedovolovalo. Každé slovo, které odešlo z jejích úst bylo totiž vykoupeno strašlivou bolestí břicha. Vše se změnilo, když byla Jun na střední škole vybrána do školního výboru pro nadcházející školní akci. Pan učitel totiž přišel s nápadem, že by třída mohla připravit muzikál. Jun navíc díky jednomu svému spolužákovi zjistila, že na zpěv se její prokletí nevztahuje. A tak se Jun rozhodla, že za pomoci tohoto mladého chlapce s velkým hudebním nadáním zazpívá všem spolužákům i rodičům všechna svá trápení... (Jeoffrey)
(viac)Videá (1)
Recenzie (8)
Anime film režiséra Tatsuyukiho Nagaia z roku 2015 v sebe síce zahŕňa do istej miery rozprávkové prvky, za rozprávku ho však považovať nemožno. Žánrovo ide o drámu s príchuťou slice of life, ktorá sa odohráva v stredoškolskom prostredí. Hlavnou protagonistkou je Jun Naruse, ktorá už roky nerozpráva preto, lebo v detstve tým zapríčinila rozvod svojich rodičov. Keď však jej trieda musí zorganizovať kultúrne predstavenie, veci sa dajú do pohybu a spustia sled udalostí, ku ktorým by za normálnych okolností pravdepodobne nedošlo. Príbehovo zaujímavé a príjemné Nagaiovo dielo v sebe nesie primárny odkaz o význame slov, ich dôležitosti a vhodnosti. Môže to síce znieť ako klišé, ale slová sú niečím, čo dokáže pohladiť, ale aj zraniť a ničiť. A práve ich silu v rôznych podobách má divák možnosť vidieť v tejto snímke od štúdia A-1 Pictures. Tej nechýba dobre vystavaný a prerozprávaný dej, ktorý sa z veľkej časti zakladá na emóciách, neskôr dokonca aj s romantickou zápletkou. Dobrá základná výstavba sa v tomto smere odzrkadľuje aj na solídne plynúcom tempe celého filmu. Ten prakticky nemá výraznejšie hluché miesta či zbytočné "vatové" scény určené na vyplnenie času. Pozitívom sú tiež postavy. Tých nie je veľa, čo umožňuje tvorcom s nimi plnohodnotne pracovať. S každou z nich je späté nejaké "backstory", čo ich divákovi pomáha lepšie vykresliť. Najvýraznejšie je to samozrejme v prípade Jun, ktorá je zároveň aj najzaujímavejšou postavou celého filmu. Za zmienku však stoja takisto Takumi Sakagami či Junina mama Izumi Naruse. Tá síce nedostáva v príbehu až toľko priestoru, ale za to je výborne zobrazený jej prerod a uvedomenie si konkrétnych skutočností. Z príbehového hľadiska je Nagaiov film osviežujúci aj v prípade jeho záveru. Nekončí sa totiž tak, ako by možno mnohí očakávali. Či je to dobré alebo nie, to musí posúdiť každý divák sám. Tak či onak, Kokoro ga Sakebitagatterunda. je snímkou, ktorá to v žiadnom ohľade príliš nepreháňa. Pri príbehovej kombinácii prvkov viacerých žánrov s nimi dokáže pracovať citlivo a drží sa pri zemi, vďaka čomu vo finálnej podobe dokáže na diváka pôsobiť veľmi príjemným dojmom. Film zároveň dobre pracuje s postavami, vzťahmi medzi nimi a mixom emócií, ktoré sa nesú dejom. A príjemný je v tomto prípade aj soundtrack, pre ktorý sa tvorcovia rozhodli. ()
Tak tohle bylo krásné. Název „The Anthem of the Heart“ tomuhle anime opravdu sedí. Při jeho sledování jsem se cítil, jako by se mi pomalu vrývalo přímo do srdce. Dojemný příběh o malé dívence, které se svět sesype před očima a to, podle všech, její vinnou. Dívka se proto uzavře do sebe a zůstala by tak navždy, jenže nenadálá událost to navždy změní. Jestli k lepšímu, nebo k ještě horšímu? Na to se podívejte sami… Hlavní hrdinka je velice sympatická, milá a lidská. Ostatní charaktery se také povedly, obzvláště hlavní trojice. Významnou roli zde hraje i hudba, která se mi velice líbila. Animace odpovídá roku vytvoření a je proto velice pěkná. Chtěl bych také vyzdvihnout netradičnost a originalitu celého filmu. Celkově je The Anthem of the Heart výtečné anime, které by si rozhodně nikdo neměl nechat ujít. Tohle musí dojmout snad každého, kdo nemá místo srdce kámen… - 100% ()
Veľmi sa mi to páčilo. Hlavne ten muzikál na konci bol skvelý. Jednoduchá zápletka o neschopnosti vyjadrovať sa, obalená do rozprávkového príbehu, ktorá, ako postupne zisťujeme, sa týka všetkých hlavných postáv, nie len Jun. Jedna neutrálna poznámka – pri niektorých scénach postavy až moc dramatizovali svoje vyjadrovanie – ale vôbec mi to neprekážalo. ***SPOILER*** S čím som mal ale trochu problém, bolo to, ako sa vysporiadali s citovými vzťahmi medzi postavami. Vpodstate to skončilo fajn, ale cítil som sa podvedený. Celý film mi bolo ukazované ako sa vytvára puto medzi hlavnými postavami Takumi a Jun a zrazu sa ku koncu z ničoho nič prevalí, že Takumi o ňu vlastne vôbec nemá záujem. Cukor necukor, bol by som oveľa radšej keby si hlavné postavy cez tieto všetky prekážky dvojitej náklonnosti našli k sebe cestu. Ale ako som povedal, bolo to fajn aj takto, som ale proste dušou cukrár. ***END SPOILER*** Určite film pozriem znovu. edit (13.9.2018): Pozreté druhý krát. Zvyšujem hodnotenie na plný počet. Napriek všetkému, neskutočne sa mi to páči. ***SPOILER*** Najsilnejšia scéna je pre mňa určite keď Jun spieva prvú pieseň v muzikály. To bolo fakt perfektné. ***END SPOILER*** edit2 (23.10.2018): Tretí krát a stále skvelé. ()
Původně jsem chtěl začít komentář ve stylu "Jeffrey mi psal, že tomu dám 3 hvězdy, jsem rád, že se tak nestalo", avšak pak jsem byl tak ve 3/5 filmu a ... kvalita ukrutně spadla :-) Neo, musíš si uvědomit, že tu lžička není... Zářivé sluníčko ponořené do tmy putuje životem se zipem na puse. Osvobodí ji princ? Ano. Bohužel je to princ někoho jiného. Pěkná souvislost s tím, co se stalo hned ze začátku filmu :-) Asi to maj v rodině... Všehovšudy je to však velmi dojemný, poutavý příběh. Obsahuje spoustu náznaků muziky a i když tam není jediná postava s růžovými vlasy, jeho pomalu tekoucí příběh zahřeje i rozbublá srdce. Občas i jiné vnitřnosti. hlavně ve chvíli, kdy se veškeré tajemno přesune do "poučovací fáze", která je pak omýlána snad každým na potkání snad každých pár minut. Enegein, enegein, enegein... Konečné představení to malinko zachránilo, jen aby se to opět přehouplo v poučení a tím to také skončilo. Kdyby mi v polovině filmu zkapal počítač a nevzpomenul bych si nikdy, že bych to měl dokoukat, dávám 4. Protože jsem se však do zdárného a hudebně rozmanitého konce dostal (zde musím uznat, že poslední píseň = synchro dvou rozdílných skladeb, byla (až jsem zíral) opravdu povedená - kdo má tušit, že to jde takhle zkombit? poklona), musím hvězdu ubrat, protože jsem necítil k hlavní hrdince nic, co bylo celou tu dobu tak jemně budováno. Záměrně neříkám "dobře". Judy Garland dává palec nahorů. Somewhere, over the three stars... 65% ()
Musím říct, že to je velké překvapení, film na který jsem natrefil naprosto náhodou a u kterého mě zarazilo vlastně jen jméno režiséra si mě ve finále docela slušně získal. Už ten začátek byl takový hodně povedený a hravý. Hlavní hrdinka mě zaujala a věci, které se tady rozebíraly, mi přišly zajímavé a poučení, která jsem od autorů dostával na mě nepůsobila nijak nuceně, jako tomu u podobných děl, která chtějí částečně moralizovat, bývá a kde je to většinou spíš dosti otravné. Tady jsem tomu prostě věřil a nechal se unášet na všech těch vlnách a myšlenkách, které sice nejsou nikterak světoborné, ale zde jsou prostě hodně dobře podané. Jistě jak to je s tou kletbou bystrého člověka asi nepřekvapí, ale pořád to působí celé zajímavě. Navíc se mi líbila i hudba, což je u filmu, který se zaměřuje na muzikál dosti podstatné. Některé scény mi přišli hodně intenzivní a povedené a vůbec dojem, že sleduji něco hodně dobrého jsem si udržel po celý film. Není to ovšem jen příběh hlavní hrdinky, ale dost prostoru dostávají i některé další charaktery a jejich příběhy a i tyto linky jsou dle mého povedené a zajímavé. Celkový dojem je hodně dobrý a velmi jsem přemýšlel jak moc dobré hodnocení mu dát. Nakonec jsem se rozhodl pro plný počet, hlavně z důvodu, že bych se na tenhle film klidně podíval znovu. 8,5/10 ()
Galéria (47)
Fotka © Aniplex
![Kokoro ga sakebitagatterunda. - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/605/160605755_5c19b8.png)
Zaujímavosti (1)
- Film niekoľkokrát priamo odkazuje na muzikál Čarodejník z krajiny Oz (1939). (GTS_PUNK)
Reklama