Kamera:
Mario MasiniHudba:
Egisto MacchiHrajú:
Omero Antonutti, Stanko Molnar, Nanni Moretti, Marcella Michelangeli, Saverio Marconi, Gavino LeddaObsahy(1)
Úspěšná autobiografická kniha italského lingvisty Gavina Leddy, který do svých osmnácti let vyrůstal jako negramotný pastevec na Sardinii, se stala podkladem pro jeden z nejvýznamnějších filmů sedmdesátých let. Snímek natočili bratří Tavianiové, s jejichž tvorbou se tak sekáváme poprvé. Je typické, že stejně jako Olmiho Sapéři a Strom na dřeváky, Felliniko Klauni a Zkouška orchestru byl i tento film vyroben televizní společností. Původní název byl u nás ponechán, protože výstižněji než překlad (např. Otec šéf nebo Ve službách otce) vypovídá o situaci, z níž děj vychází. Padre padrone je osobitý a hluboce lidský film o dvou kulturách, o vzpouře synů proti tradiční uzurpátorské moci otců na italském venkově, o moci vzdělání, o moci řeči, ale také o sváru smyslů a rozumu a o vítězství houževnatého boje proti údělu, přisouzenému jedinci sociální realitou. Myšlenkově závažnému tématu odpovídá neméně náročné zpracování: jeho základním atributem je originální spojení zvukové a obrazové složky filmu. Tvůrci vycházejí z Leddova vyprávění, používají variovaný komentář, k němuž přiřazují výtvarně koncipované obrazy. V hutné, významově nesmírně bohaté zkratce je tak divák vtažen do dramatického příběhu, který se ho vzdor kulturním rozdílům bytostně dotýká. To je také hlavní příčina úspěchu nevšedního díla, jež na XXX. MFF v Cannes 1977 získalo hlavní cenu Zlatou palmu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (8)
Filmy bratří Tavianiů nekladou příliš mnoho otázek, ovšem ty, které kladou, kladou důrazně a nekompromisně. Jak je možné, aby se z 18letého analfabeta stal lingvista, potažmo jak je možno dosáhnout něčeho (velkého), pokud k tomu nebyly položeny základy v dětství? Jakou roli v tomto příběhu hraje otec? Pro mě je zajímavější otázka druhá... Gavino Ledda (*1938 na Sardinii) sice prožívá svůj vztah s otce v poměru bezmála pán-otrok, ale přestože byl podroben tuhé kázni, fyzické tresty nevyjímaje, nebyl nikdy přehlížen, zesměšňován nebo podváděn. Otec se ho nikdy a v ničem nezřekl, ani mu tím nevyhrožoval. Přitom se vyvinul v člověka, jehož mozek (neuronové spoje) byl řádně vyvinut, byl schopen se učit (v mládí hrál na harmoniku), a nejen to, jeho vůle, kázeň a vize ho přivedly k tomu, co je pro jiné zdánlivě až příliš běžné, aby se tím zabývali, rozvíjeli to a zdokonalovali. Pozn.: Mimochodem, sám jsem do 18 let na jazyky kašlal. Teprve po germánských a románských jazycích, jsem se začal věnovat sanskrtu a latině (s kterou jsem měl samozřejmě začít). ()
Zlatá Palma ()
Jo, jo, viem ze Ermanno Olmi natocil Strom na Drevaky, ale este som to jaxi nestihol pozerat. Tematicky ide o vela - vzbura synov proti otcom, patriarchalnej spolocnosti na italskom vidieku / tu sa rozchadzam nazorovo s gender cows a s dzendrom vseobecne, ja jaxi na totej spolocnosti nechcem nic menit/ . Vo filme sa riesia dolezite veci ako ze slovo ma moc burat a silu destrukcie ale aj stavat a budovat, riesi sa zmysel sporov. Nadherna je kamera a skutocne genialna bola . jaxom uz spomenul rezia. herci su mne neznami, fakt som nepoznal ani jedneho. A akoje u Tavianiho dobrym zvykom, ide o artovu vec a artovy film - nehladat strhujuci dej, alkcne sceny . 77 % ()
Bratři Taviani knížku zpracovali po svém - hodně lyricky, surrealisticky, všude krásna drsná Sardinie, no nádhera... Akorát že o tom ta knížka není. Je to o odvaze, tvrdohlavosti a píli jednoho pastevce, který se dokáže vzepřít osudu (a otci) a změnit svůj život. Ve filmu je zobrazen jako blbeček, prosťáček, který tak nějak shodou okolností a štěstí ke vzdělání nakonec přijde, což je blbost. Síla příběhu je v Gavinově urputnosti, díky níž vynaloží až nadlidskou sílu, aby se od pastýřů dostal, a to ve filmu jednoduše není... ()
Nepamatuji se, zda se mi některý z filmů sledoval s větší tíží v srdci a mysli. ( A to myslím si, že filmy Strom na dřeváky nebo Pelle dobyvatel jsou z toho emocionálně nejvyššího rangu.) Obdivuhodný je fakt, že jde o autobiografický příběh. Je Vám líto toho malého chlapce, nedokážete se vyrovnat s tvrdostí jeho otce i prostředí. Zlom ve filmu očekáváte zbytečne. Je to jen dospělost a vzepření vůči "jednoduchosti" otce, co syna zachrání. Ale strach z něho přetvává. Měli by si to uvědomit hlavně Ti, co své děti nepřiměřeně trestají. ()
Galéria (27)
Fotka © Mokép
![Padre padrone - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/818/162818303_2ab8eb.jpg)
Reklama