Réžia:
Krzysztof KieślowskiKamera:
Sławomir IdziakHudba:
Zbigniew PreisnerHrajú:
Mirosław Baka, Krzysztof Globisz, Jan Tesarz, Zbigniew Zapasiewicz, Barbara Dziekan, Aleksander Bednarz, Jerzy Zass, Zdzisław Tobiasz, Artur Barciś (viac)Obsahy(1)
Svetoznáma filmová verzia 5. dielu Kieœlowského vynikajúceho televízneho cyklu Dekalóg prispieva ako novodobá variácia piateho prikázania biblického Desatora ("Nezabiješ") do diskusie o treste smrti. Zaznamenáva chladnú premyslenú vraždu bez motívu i rovnako chladnú, premyselnú a absurdnú popravu. Prostredníctvom paralelnej montáže sledujeme troch neznámych ľudí, ktorých cesty sa v jeden deň náhodou pretnú: nesympatického taxikára, zasmušilého mladíka a optimistického čerstvého advokáta. V niekoľkých okamihoch sa z nich stanú obeť, vrah a obhajca. Násilnícky spôsob rozprávania podporuje depresívne zelené tónovanie obrazu, ktorého nevľúdnosť dávkuje prísny, naliehavý strih. Základom úspechu celého Dekalógu sú rafinovane premyslené scenáristické konštrukcie: zámerná nedramatickosť, atmosféra napätia a tajomstva, až úzkostlivé odpsychologizovanie postáv, úspornosť a funkčnosť dialógov. Diagnóza spoločnosti bez sentimentu, cynizmu či moralizovania naznačuje cestu spásy v sebapoznaní a vo formovaní vlastného osudu (tvoreného reťazcom náhod) uvedomelou morálnou voľbou. Neľútostne presvedčivý film ťaží z dokumentaristickej surovosti pohľadu a zo znamenitej práce s detailmi, konkretizujúcimi realitu (svojou výrečnosťou dotvárajú barbarskosť videnia a cítenia hlavnej postavy, no i obraz stavu okolia, patričnou mierou spolupodmieňujúceho jej otrasný čin). Úvodné pasáže, kresliace sídliskovú scenériu (špina, zanedbanosť, pobiehajúce krysy, obesená mačka) uvádzajú tému anonymnej spoluviny za zločin, ústiacu do voľne nastolenej polemiky s podobne otrasným činom vykonávateľom absolútneho trestu, napĺňajúceho ortieľ, ktorého kultúrnosť a mravnosť sú sporné. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (169)
Film tak působivý, že se budu ještě dlouho odvažovat znovu si jej pustit. Emociální dopad ale není to nejpodstatnější, co film s divákem provede. Druhá a daleko podstatnější věc je, že budete ještě notnou chvíli po skonční snímku přemýšlet, jestli má člověk může ukončit život někoho jiného, i když na to má morální právo a zákon mu tak nakazuje. Jsme skutečně dost objektivní na to posoudit to? Máme kompetenci brát něco, co nám nepatří, i když by si to ten druhý zasloužil? To jsou všechno otázky, které na nás hlavně ve druhé polovině filmu vyplavou a vy se jich ještě dlouho nezbavíte. ()
Moje první setkání s Kieslowskim mě nezklamalo. Film se nejvíce podobá rekonstrukci případu, ke kterému mohlo dojít. Nenápadný prolog, kde nám režisér představuje všechny postavy, které se poprvé míjejí vlastně jen tak mimochodem, vyústí v něco tragického. Dokumentaristicky laděný film si nehledá sympatie, jenom nezaujatě sleduje, ale přitom nám nezapomene sdělit, že některé okamžiky v životě jsou nevratné. Po skončení filmu vám v ústech zůstane podivná pachuť, a to je dobře. 10/10 ()
Krótki film o miłości, Krótki film o zabijaniu? Ja vsádzam všetky karty do miłości, pre mňa dva krát väčší zážitok! nazdar ()
Naozaj silné, ale (za predpokladu, že budeme ignorovať Dostojevskeho a ostaneme pri filmoch) Brooks šiel v tejto problematike ešte podstatne ďalej, bol komplexnejší. ()
Pro mě bohužel pouze pseudointelektuální nuda. Dlouhý film na zabití!!! ()
Asi beze slov, neuvěřitelná síla a taky soucit. ()
Uff, velmi působivé Kieslowského psychologické drama. Samotné provedení vraždy a následný trest smrti oběšením. Tyhle dva momenty mě opravdu donutily chvíli nedýchat. ()
Na film jsem koukal v neděli večer...Totální imbecilita:-) Depresivní nálada na mne při závěrečných titulcích dopadla silou asijského tsunami;-) Film je bezesporu kontroverzní, režisér a scénárista v jedné osobě řeší, zda je oprávněné vraždit z pozice vyšší morálky. Tedy zda je etické, aby společnost měla právo trestat vraždu vraždou. Na můj vkus je autor k osobě vraha až moc vstřícný...Ve snaze co nejvíc obhájit hl. ideu filmu. Vraha rozebírá a dává mu příběhem "s loukou" jisté alibi...S tím se já ale nemohu ztotožnit, nesouhlasím s takovým přístupem. O dost více se mi líbí vykreslení postavy advokáta, který se lidsky smiřuje se svým údělem v společnosti. Obtížně se vyrovnává s osudem klienta, jelikož se cítí součástí systému, který mladého vraha posílá na smrt. Pocity viny, pocity zmaru umocněné silným náboženským vlivem, který na věřící a polskou společnost klade nároky. Nároky, které se se zákonným trestem smrti naprosto neslučují. Mimořádně zajímavý silný film...Mistrně natočený, používající pro vytvoření specifické atmosféry speciální čočky a barevné filtry + přechody. 90% EDIT: Po druhém shlédnutí a shlédnutí "konkurence" Dva muži ve městě smekám před Kieslowským klobouk a zvedám na 5 hvězd. ()
ocenenia : MFF Cannes 1988 - Cena poroty, Cena FIPRESCI ◘◘◘◘ European Film Awards 1988 - Najlepší film ()
Vražda a smrt se takhle syrově hrubá a vulgární jen tak nevidí.Leda na ulici všedního dne,-ve filmu málokdy. ()
Neskutečně silný film, ukazující všudypřítomnou hrůznost trestu smrti, byť zaslouženého. Hrubě depresivní obrazy prostupující celým snímkem využívají minima prostředků k maximální syrovosti celku. Hudba, jejíž všemohoucnost působí. Realita, která není černobílá. ()
Nemůžu říct, že bych ten film nepovažoval za vyjímečný, ale dělalo se mi z něj také výjimačně nevolno. Všechno to bylo tak hloupě zbytečné a nepříjemné, že nemohu výš. ()
Snímek má pomalejší rozjezd a na závěr jsem čekal, že se dozvím něco o motivu který mladý vrah měl. Nedozvěděl, takže důvod byl asi opravdu jen ten, že se jednalo o magora, který byl ovlivněn smrtí své dvanáctileté sestry. Velice přirozené mi přišlo natočení závěrečné scény popravy. Asi takto jsem si to vždy představoval a filmy ukazující nám ty ledově klidné hrdiny kráčející na smrt by se mohly poučit. Tohle bylo opravdu o životě a smrti. ()
Moj prvy Kieslowski, a hned ma to nudilo xmrti. Zabery na osarpanu varsavu boli nudne, fadne, a dejova linia o premyslenej chladnej vrazde a rovnako premyslenej chladnej poprave vo mne nezanechala ziadnu vyraznejsiu stopu. Aspon ze to ma len 84 minut. Som rad, ze Polska Kinematografia je pravom podcenovana a pravom je na okraji europskeho a svetoveho diania. A dufam, ze tam dlho aj ostane a ze sa nic nezmeni. 20 % ()
Depka jak sviňa. Hodně naturalistická a hodně realistická. Upřímně, ten film je perfektně natočený, hodně silný (obzvlášť v některých scénách - finále, nebo rozhovor obhájce s vrahem těsně před vrahovou smrtí), postava vraha není jenom záporná, je u něj znát, že je jenom člověk, co udělal strašlivou chybu a tak si divák sám může vybrat, jaký názor na něj bude mít. Herec, co hrál vraha (Miroslaw Baka), svoji roli zahrál naprosto dokonale - když ho ve finále jdou oběsit, z jeho hereckého výkonu jsem chvíli fakt věřil tomu, že ho oběsí i ve skutečnosti, až takhle přesvědčivě to zahrál. To se fakt často nestává. Ostatní hrají taky dost dobře, ale na to, co tady předvedl Miroslaw Baka, nemají. Celý film má i zajímavé téma - trest smrti. Co se té realističnosti týče, už dlouho jsem neviděl tak uvěřitelně (a podrobně) natočenou scénu vraždy. Možná bych uvítal, kdyby se film ještě o něco víc zabíral psychologií postav, ale to zase mám pocit, že už by to bylo snad i "moc silné". Ono to je hodně silné už takhle. A být to ještě o kousínek silnější, v mém seznamu filmů, co už nikdy nechci vidět, by přibyl pátý film. Nepřibude, naštěstí, ale znovu bych se na to podíval nanejvýš tak za rok. Příjemný ten film rozhodně není. Slabších 5* ()
Hodně silné a depresivní. Režisér udělal z prostředí další mpostavu svého v podstatě prostinkého ale o to důraznějšího příběhu... Kde je vlastně právo? Co je právo? A co zločin? Opravdu je obojí stejně kruté? Ať je to tak, nebo tak, vražda není nikdy obhajitelný čin... Koneckonců, bůh také zakázal komukoli mstít se Kainovi za vraždu Abela... PS: Tanec v temnotách je ÚPLNĚ o něčem jiném, tyhle dva filmy mají společný jen trest smrti a to je sakra málo. ()
Kultová záležitosť. Perfektne spracované, super mrazivá atmosféra. Ostatné už bolo napísané. ()
Tohle je hodně pocitový snímek z Polska, který ve vás každým záběrem na děsivého muže bude vyvolávat otázku o tom, co bude dál. Depresivnímu, špinavému dramatu o vině a rozsudku vévodí opravdu znepokojující osud vraha, který nemá žádný motiv, nebo o kterém cíleně můžete jen spekulovat. Poláci točit flmy zkrátka umí, přesvědčuje mě o tom každý jejich další snímek. Atmosféra je opravdu na hraně hnusu a po projekci vám asi do smíchu zrovna nebude. ()
Kdysi nám kus tohoto filmu pustila učitelka na střední škole při hodině Občanské výchovy. Netušila o co jde a po scéně vraždy film vypnula, protože očekávala, že půjde o snímek s tématikou práva. Nemýlila se, což můžu dosvědčit, když jsem toto drama viděl dnes celé. Ovšem rozhodně nejde o film pro široké masy. Krátký film o zabíjení je jak již název napovídá, přímočarý, nepříjemný krimi o člověku, který chce zapůsobit na svou dívku novým autem, a tak se rozhodne spáchat vraždu. V polovině se pak snímek střihem přesune o několik měsíců kupředu, abychom rovnou bez otálení byli svědky trestu. Krysztof Kieślowski má cit pro drama a budování atmosféry. Tomu skvěle pomáhá i kamera Slawomira Idziaka a špinavé kulisy neudržovaného komunistického města. Dokonce i herci vypadají zmořeně, odpudivě, a přesto své úlohy zvládají výborně. Rozhodně kvalitní evropský film, který ale ocení jen artovější jedinci či skuteční milovníci světové kinematografie a hlavně dramatického žánru bez akce ale s důrazem na naturalismus. 80% ()
Neuvěřitelně sugestivní snímek, zabývající se zločinem a trestem. Na začátku jsou nastíněné tři postavy, tři osudy, které se protnou prostřednictvím vraždy. Protivný taxikář, mladý právník a mladý muž, který je pojícím prvkem. Právě posledně zmiňovaný zavraždí taxikáře a stává se klientem onoho právníka. Naprosto syrová záležitost, založená na odpsychologizování postav, stejně tak chybí jakékoliv motivace. Samotná vražda (trvající několik velmi intenzivních minut) působí neskutečně reálně. Kieslowského dokumentární začátky se nezapřou – divák je tu stavěn do role nezúčastěného pozorovatele, jako by jste byli na místě činu. Kieslowski se zaobírá myšlenkou zločinu a trestu. Samotný film je zfilmováním jednoho dílu televizního Dekalogu, který je inspirován desaterem. Kieslowski ale ono biblické „Nezabiješ“ nepojímá jako morální poselství, nepředkládá hotové závěry, nemoralizuje, jen ukazuje jiné úhly pohledu na věc. Film končí vrahovou popravou a nabízí se tím nádherný paradox v podobě pohledu na křesťanskou společnost, kde trest je zároveň zločinem. ()
Reklama