Réžia:
Guillermo del ToroKamera:
Dan LaustsenHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Sally Hawkins, Michael Shannon, Richard Jenkins, Doug Jones, Michael Stuhlbarg, Octavia Spencer, David Hewlett, Nick Searcy, Nigel Bennett, Stewart Arnott (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
V utajovanom americkom vládnom laboratóriu prebiehajú experimenty s podivuhodným obojživelným monštrom nájdeným v Amazónii. Vie sa o ňom veľmi málo – domorodci ho uctievali ako boha, môže dýchať na vzduchu aj pod vodou, podobá sa človeku a je považovaný za nebezpečného tvora. V laboratóriu ho väzní a bezohľadne skúma ambiciózny vládny agent Richard Strickland (Michael Shannon). Zaobchádza s ním skôr ako s biologickým materiálom než ako so živou bytosťou. Svojím experimentovaním neberie ohľad na to, či objekt skúmania zostane na žive alebo nie. V rovnakom laboratóriu pracuje nemá upratovačka Elisa (Sally Hawkins) a keď sa náhodou stretne s uväzneným stvorením, dokáže s ním nadviazať komunikáciu, ku ktorej nie je treba žiadnych slov. Stačia im gestá a emócie. Elisa ho nevníma ako nebezpečného netvora, cíti predovšetkým jeho strašnú osamelosť. Je to aj tým, že táto záhadná bytosť má jednu základnú podobu vody. Ako voda prijíma tvar nádoby, tak aj tento vodný tvor prijíma vlastnosti každého, s kým sa stretáva, a odráža tak jeho agresivitu aj osamelosť alebo bezpodmienečnú lásku. Vďaka tomu sa medzi ním a vnímavou Elisou vytvorí silné puto. V okamihu, keď hrozia ďalšie brutálne pokusy, Elisa pochopí, že je čas na spoločný útek. A pretože sme v 60. rokoch minulého storočia, nezaobíde sa to bez účasti sovietskych špiónov. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (956)
Del Tora mám ráda a tak když jsem se dozvěděla, že byly nějaký oskaři a Vodní držka měla 13 nominací z čehož vyhrála například rejži a film, tak jsem si to vydupala, že to prostě musím vidět. Nemusela jsem ba co víc, neměla sem. Jako, že Fouňův bludišťák je supr čupr film tak Vodní držka je tak nehorázná píčovina, až si říkám, co na těch Oskarech hulej za matroš, že tohle pak vyhrává ceny. Například ta extrémně tlustá negryně, co celej film chodí s koštětem a mluví o tom kde všude uklidila chcanky, hovna a jak moc prdí její starej, byla za svojí roli vypatlaný hadrumšmátry, kterou vidíte v každým třetím filmu, nominovaná na oskara. Stejně tak neminula nominaci hlavní hrdinku, borku co ráda ukazuje prdel a i zblitek fujky těla, gestikuluje rukama a je celou dobu na ránu. Jako extra bonus byl nominován i její přihřátej kámoš, devadesátiletej kmet, co chtěl kouřit čuráka týpkovi za pultem a chtěl ho kouřit tak moc, že za ním chodil ládovat limetkový dorty, který nesnášel. Oskarové výkony jen co je pravda. Kolosální plivanec do držky pak dostal Shannon, kterej jako jedinej něco hraje a nominovanej nebyl. K příběhu - Němá hadrumšmátra chce mrdat s rybím mužem, co má zastrkovací vocas, a tak ho krmí vejcema a pouští mu hudbu z gramofonu. Pak ho má chvilku ve vaně a pak s ním uplave do prdele když jí narostou žábry. Jo mezitím s ním zvládne ukázkovej potěr když si napustí koupelnu až ke stropu a zjistí, že rybí muž má vocas jak žádnej jinej. Buddhožel scéna, kde mu polyká mlíčí byla vystřižena a tak nezbývá než pogratulovat Del Torovi, že krásně natočil neuvěřitelnou sračku. ()
Když ještě půl hodiny po začátku filmu netušíte, o čem film je, a jen mlhavě tušíte, o kom je, je to buď hodně dobré, nebo hodně špatné znamení - nic mezi. Samozřejmě, že v důsledku mohutné propagace všichni víme, kam to směřuje, ale to vůbec nepramení ze samotného filmu, který je vyprávěný velmi mizerně. Asi není náhoda, že málokterý tak dobrý režisér jako del Toro točí tak často mdlé, nevýrazné filmy utopené v detailech, postrádající ale linku. Zde navíc (Kde jsou časy Labyrintu?) zásadně váznou jakékoliv emoce - od naprosto nesmyslné skokovosti odvádí pozornost jen nesnesitelná, občas podivně pseudofrancouzská návodná hudba (počkat, neodehrává se to v USA? proč ta hudba zní, jak zní?), která se snaží vyvolat dojem mnohem větší emocionální komplexnosti, než jaká ve většině scén je. Zatím snad nikdy jsem u del Tora neměl dojem takové skořápky filmu bez čehokoliv uvnitř. A to pominu, že obědové pauzy u bazénu s supertajným monstrem jsou spolu s Churchullovou jízdou v metru nejtopornější setup roku 2017. ()
Výprava skvělá, natočeno pěkně, příšerka krásná... no a pak ten zbytek. Umolousaně nezáživné, umělecky cenné (?), tiše hlasité, stereotypní – jako by to bylo vše posazené do nějakého umělého městečka a všichni byli roboti, co mají hrát lidi. Na druhou stranu plně nadržené. Oscary nechápu (kromě výpravy), ale to víc lidí, takže je to v pořádku. 50 %. ()
Uprostred obdobia studenej vojny sa v americkom výskumnom centre začne experiment s obojživelným živočíchom, akého svet ešte nevidel. Osamelá Elisa (Sally Hawkins), ktorá v centre pracuje ako upratovačka, je jednou z mála osôb, ktoré majú k tomuto monštru prístup. Keď s ním príde do kontaktu, zisťuje, že tento tvor nie je až taký nebezpečný, za akého je považovaný a začína si s ním čoraz viac rozumieť. - Guillermo del Toro je výnimočný režisér. Dokáže do každého projektu, na ktorom sa podiela, vniesť tolko fantázie a dobrej nálady, že to je až neuveritelné. A v tomto prípade ma velmi milo prekvapil aj mierou brutality, pretože som neočakával nič a dostal som viacero nepríjemne krvavých scén. Vizuálne je všetko špičkové, rovnako ako kulisy, ktoré Vás prenesú do časov, ktoré ste nikdy na vlastnej koži nezažili. Počas studenej vojny v USA vybudoval Joseph McCarthy riadne napätie a tu to je cítiť na každom kroku. Herci zahrali úlohy presvedčivo a pán del Toro dokáže vytvoriť surových a bezcitných záporákov ako nikto iný. Velký rešpekt si zaslúži aj obyčajným divákom trochu neznámy pán Doug Jones, ktorého absolútne nezaujíma, či hrá v obrovskom filme z Hollywoodu alebo v nízkorozpočtovom béčkovom horore, čo mi na ňom velmi imponuje. Minulý rok bol pre hororový žáner výnimočný a The Shape of Water je toho ďalším dôkazom, takže dúfam, že tých položiek v sekcii ocenění ešte pribudne. + Doug Jones + herec z The Cabin in the Woods a Bone Tomahawk + herečka z Halloween II + herec z Timber Falls + herečka z Crimson Peak a It + herec z Lizzie Borden: The Fall River Chronicles + herec z Diary of the Dead ()
Hlad filmového trhu po komiksových hovadinách způsobil pomatení mysli i režisérovi takového formátu, jakým del Toro ještě před pár lety bezpochyby býval. Okopíroval Aquamana, přihodil k tomu němou uklízečku, Rusáky, francouzskou hudbu a lidem v kinech se chce blít. Záplavě nominací na Oscara se vlastně ani nedivím. Akademii hrabe již slušnou řádku let. Vzkaz dementům lačnících po dalším nášupu komiksových paskvilů je však jasný. Jděte s tím už do hajzlu! ()
(1001) Krucinál, pointu jsem uhádla při prvním záběru na krk hlavní hrdinky, ale stejně jsem na konci plakala. Nicméně platí, že Crimson Peak mě zaujal víc a na hvězdné kvality Faunova labyrintu to ani nedohlédne. S Crimson Peak to ale má rozhodně společný takový ten pocit, že celek má nakročeno k tomu být vynikající, ale v každé scéně a v celém tónu zůstává podivná chuť nevyváženosti, nejasnosti a skokovosti a slepých ramen vyprávění, že je ve výsledku lze označit maximálně za dobré, jestli chápete, co tím myslím. Celkem by mě zajímalo, jak se právníci dívají na to, že tady Doug Jones de facto hraje realistickou verzi svojí postavy z Hellboye, smajlík smajlík. Michael Shannon je pěkné monstrum, ale domnívám se, že už jsem ho viděla v jiných filmech využitého s větší finesou. Octavia Spencer začíná být moje oblíbená herečka. Někdo už konečně zakažte Alexadru Desplatovi psát ty uvzdychané soundtracky. Kolem a kolem je to ale taková divná outsiderská pohádka a takových se musím vždycky zastat. ()
Stylově nádherná pocta starým brakovým filmům, krásně zachycená atmosféra přelomu 50. a 60. let, netradiční romance, co chytne za srdce, skvělý výkon Sally Hawkins v hlavní roli, kterou jsem do této chvíle považoval za slušnou komediální herečku, ale to, co předvedla v tomhle kousku, ji katapultovalo hodně vysoko po všech stránkách charakterního herectví. Osobně oceňuju výtvarné hračičkovství Guillerma del Tora, které mi připomíná starší práce Jean-Pierra Jeuneta. Celou tu hru s detaily, kterou plně poberete nejspíš až při opakovaném zhlédnutí. Tady se mi vymstila mizerná znalost angličtiny, protože jsem příliš mnoho energie musel věnovat četbě titulků, zatímco mi spousta drobností unikla. Chtěl jsem vědět, za co se udělují Zlaté globy, a teď už vím, že jsou v těch nejlepších rukou. Zatím mi přijde hodnocení na ČSFD příliš nízké, patrně se snímek dosud míjí s cílovou diváckou skupinou. Za ten industriál s patinou starých časů ti, Guillerme, děkuji. Celkový dojem: 90 %. ()
Baltimore šedesátých let, tajné vládní pokusy, Rusové, útrapy menšin a krása odlišnosti.. Vnitřně čistá zkazka z časů, kdy svět byl jednodušší, hranice mezi zlem a dobrem nebyla tak nečitelná a kdy dobro nebojovalo způsoby, kterými zlo pohrdá a sílí. Pohádkář Guillermo si po pacifickém šprýmu napravuje reputaci a dělá to způsobem tak oddaným filmovému umění, že mu zbaštíte i Freda Obojživelníka a Ginger Němou tančící své Follow the Fleet. Do posledního střetnutí s bohem je „rybář“ Michael Shannon naprostý ďábel.. ()
Vlastně nevím, zda tomu odpouštět logické lapsy jenom proto, že si to hraje na "film o filmech" křížící všechno možné od konspirace ze studené války, přes ekologickou agitku, až po černobílý muzikál, a který si kryje záda i tím, že nechá svoji hrdinku bydlet nad starým kinosálem. Koukalo se na to určitě příjemně a někdy si to dám znova, na ty nejlepší "love lettery filmu" typu Scorseseho Huga tomu ale přecejenom chybí větší vypravěčská finesa. A menší doslovnost. A víc scén Hawkinsový a vodního muže. 70% ()
| Rozpočet: 19.5 miliónov $ | Tržby: 195,2 miliónov $ | Keď existuje niečo také, ako Ultra-rozporuplný film, tak Shape of Water je jeho stelesnením. Del Toro priniesol na svet romanťárňu, kde sa pár nebráni medzidruhovému kríženiu a kašle na základné zákony fyziky, presnejšie, dýchania pod vodou. Naopak, z remeselnej stránky je to natočené neskutočne atmosfericky, až kúzelne, a scenár svojim spôsobom tiež zaujme svojou úprimnosťou skrze jednoduchosť. Ps: Film sa nedoporučuje medikom, doktorom a fyzikom ;) ()
Guillermo del Toro sa konečne vracia štýlom k svojmu najlepšiemu filmu, Faunovmu labyrintu, na čo som sa nemohol netešiť a síce tentoraz sa už určite nejedná až o taký zážitok, ale slušnú kvalitu tomu uprieť nemôžem. Film je vo svojej podstate vlastne poriadne úchylný, nemá upratovačka sa vo vládnom laboratóriu zamiluje do neznámeho netvora a nadviaže s ním intímny pomer, ale s tým nemám určite žiadny problém, náhodou je to podané dobrou formou a hlavne je to presne v režisérovom štýle. Takže je to taká zaujímavá rozprávka pre dospelých, ktorá sa nesie v príjemnej atmosfére, ale aby divák nezabudol, že sa nepozerá na rozprávku pre deti, tak sa občas objaví niečo drsné, alebo úchylné, ale vždy len v takej neškodnej forme, aby to nepôsobilo až tak samoúčelne a to sa mi páčilo. Skvelo tu funguje dobová atmosféra studenej vojny so všetkou tou špiónskou tématikou, ktorá tomu dodáva trochu napätia, takže film ponúkne viacero výrazných motívov, vďaka čomu sa mu darí držať svižné tempo, ale najlepší je skutočne ten vzťah medzi ženou a netvorom, ktorí síce k sebe pocítia puto okamžite, čo mi neprišlo práve najdôveryhodnejšie, ale zase sa mi páčilo, ako bol úplne čistý, komplikovali ho len vonkajšie okolnosti, inak čisto medzi nimi to fungovalo dokonalo. A tak síce celý film neobsahuje ani jedinú sekvenciu, z ktorej by som bol skutočne nadšený, ale po celý čas si udržuje výrazne nadpriemernú úroveň a tak sa mi na to viac, než dobre pozeralo až do konca. Nesklame ani obsadenie, síce každá postava sa dala obsadiť aj nejakým lepším hercom, ale predsa len hlavná hrdinka Sally Hawkins pôsobí dojmom, že sa jej dá takýto vzťah aj relatívne veriť, Michael Shannon patrí dlhodobo medzi veľmi schopných hercov menej známych projektov a asi najsympatickejší mi prišiel Richard Jenkins ako najbližší priateľ hlavnej hrdinky, to bola zaujímavá postava, aj keď pre hlavný dej nemala až taký zásadný význam. A režijne je to presne očakávaná práca, Guillermo del Toro takéto tématiky vie po stránke vizuálu a aj atmosféry, takže tu ma nič neprekvapilo. Takže klasika sa z toho pre mňa nestane, ale páčilo sa mi to, predsa len podobných filmov zase tak moc nie je a občas príjemne poteší aj takáto drsnejšia a úchylnejšia rozprávka. 77% ()
Rozhodně se nedá říci, že by šlo o špatný film. Já, ač mírně zklamaný, jsem si sledování s pivíčkem v dobré společnosti skutečně užil. Ptáte se proč zklamán? No hlavně jsem očekával horor, což tedy nechápu, podle kterého tupouna je to strašidelné a nebo jakkoli nepřístupné. Pokud by se v příběhu neodrážely zoufalé prvky ze světa dospělých, jednalo by se spíše o fantasy pohádku. Druhá věc která mi vadila, že byl film neuvěřitelně natahovaný a přestože nebyl vůbec spletitý, nátahl se až do dvou hodin. O poslední věci bych nerad spoileroval, ale také mi přišlo nereálné, co všechno by prošlo dvoum uklizečkám na přísně střežené americké základně. Nejsem vyloženě nespokojený, ale značné zklamání nepopírám. 55% ()
Takhle nějak by asi vypadala Amélie z Montmartru, kdyby se jí Jean-Pierre Jeunet rozhodl natočit jako monster movie. ()
Del Toro je v životní formě. Příběh o původu Abe Sapiena povýšil na Oskarovou záležitost, která si hraje s pravidly žánru. Sally Hawkinsová je fantastická a uvěřitelně se zamiluje do nestvůry z černé laguny. Nechybí full frontaly. Perfektní dobové sociopolitické komentáře (dokonce se odváží tvrdit, že někteří komunisti mohou být dobří) malinko narušují gay/feministické úlitby, které odvádí od příběhu. Stylizace, hudba, masky... dokonalé. Pohádka pro dospělé, v tom nejlepším smyslu slova. ()
Krásné, kouzelné, milé. Skvělé obsazení, výborný nápad, kreativní režie. Po letech pořád vzpomínám a v současnosti se kochám komiksovou variací na téma pod názvem Shape of Elvira. Skoro se bojím podívat na reprízu, aby se vzpomínka nerozplynula. A mimochodem vytvořit dvojici z Michaela Shannona a Lauren Lee Smith bych se neodvážila ani v té nejperverznější fanfikci. Ale děkuji za to. #čsfdprojekce ()
Jak nedozírná moře tvého srdce... Jak modrozelený tvůj oceán... Ty a já... dvě kapky s tváří vody... ()
Vlastně moc nevím, proč se to the Shape of Water tolik srovnává s Faunovým labyrintem, ale může to být i tím, že už si to tak dobře nepamatuji. Spíš bych to s troškou nadsázky přirovnal například k Free Willy. Nicméně Guilermo Del Toro si opět natočil to své oblíbené, opět zakomponoval do filmu několik překvapivých, ba přímo pobuřujících momentů, až jsem se i celkem divil, že Tvář vody tolik rulovalo na Globech a ještě víc budu překvapen, jestli tuto netradiční romanci zkousne i Oscarová akademie. Nicméně jak moc Michaela Shannona nevyhledávám, tak tady mu ta role slizouna opět perfektně sedla. Tihle mírně labilní vymahači práva k němu skvěle pasuje. Překvapil mě také Richard Jenkins a hlavní, pro mne neznámá (“němá”) herečka, perfektně zapadla do příběhu, ale případné ocenění bych spíše vynechal. Celkově tedy hlavně v kině vizuálně nádherná a jako téměř vždy vypulírovaná story, která se tolik liší od ne tolik pro Del Tora typického Purpurového vrchu z před pár lety a kterou rozhodně mohu doporučit fandům kvalitního a mírně náročnějšího vyprávění. edit : kdo by to byl řekl, že to toho plešouna uzme.. ()
Zcela unikátní a bizarní retro--futo-fantasy. Originální mix dětinské naivity, teenagerovské zamilovanosti a dospělé sexuality, ruku v ruce s občasnou brutalitou. Shannon a jeho černé prsty jsou over-the-top. Chápu Oscary, je to "něco jiného" než z čeho se obvykle skládá filmové médium. Plnohodnotný filmový prožitek se však nedostavil. ()
Ten mišmaš žánru uz trochu drhnul v Labyrintu. Jakoze sice je to uzasna temna fantasy, ale kdybych chtela koukat na odporný scény mučeni partyzánů, tak si nezvolim zrovna fantasy o holčičce s faunem. Tenhle film je na tom co se tyce bizaru jeste hůř. Scény s Jenkinsem jsou kolikrat skoro komediální, scény sbližování zase jak z romantickyho filmu, pritom to ale chce byt i strasne vážný, coz s postavou Shannona tak uplne nelze, protoze jednou je tam jako komická vložka, podruhy jako überhajzl. O scene s tancem ani nemluvím. A rozhodne nemuzu rict, ze by me nejak oslovilo tema sexu rybomuze a zeny. Pritom to mohl byt tak pěkný monstr movie, výtečne zahrany k tomu. Tohle je od vseho trochu, dohromady nic, a skoky mezi rybí romantikou a pekne hnusnym stouranim v puse fakt nefungujou.To je jak kdyby po dojemny scene v Rozum a cit soupli scénku amputace nohy. Holt nemuze mit clovek v jednom filmu vsechno. ()
Ajaj. Co si budeme nalhávat, Guillermo del Toro poslední kousky Purpurový vrch a Pacific Rim hodně neukočíroval, zajímavý rozhodně nebyl ani se scénáristickým snažením u Hobita. Tentokrát možná šikovně balancuje víc rovin, pořád je to ovšem ohraná variace na to, jak jedna nepolíbená outsiderka ke štěstí/lásce přišla. Zlo i dobro jsou jasně vymezené, ostatně tak to v pohádkách bývá. Emoce ke mně nějak nedošplouchaly, citové sbližování je odfláknuté, tak rychlé vzplanutí by vyděsilo i samotného vodního chlapíka. Mexický tvůrce nicméně potěší svou typickou stylizací, kdy znovu předkládá řadu vymazlených detailů, citlivě přistupuje ke svéráznému příběhu, skládá poctu brakovým hororům, melodramatům a muzikálům minulých dekád, ovšem ač jeho látka v sobě lásku k filmové minulosti nezapře, pořád se toho ke mně dostalo hrozně málo. Herecké výkony jsou dobré, ale na nějaké nominace to určitě nevidím (náležitě slizký Michael Shannon paradoxně chybí, ale proboha, za další vedlejší role?!). Dietní tři hvězdy. Faunův labyrint byl někde úplně jinde. ()
Reklama