Réžia:
Paul Thomas AndersonScenár:
Paul Thomas AndersonKamera:
Paul Thomas AndersonHudba:
Jonny GreenwoodHrajú:
Daniel Day-Lewis, Vicky Krieps, Lesley Manville, Richard Graham, Camilla Rutherford, Jason Redshaw, Cedric Tylleman, Gina McKee, Brian Gleeson (viac)Obsahy(1)
Mať šaty od návrhára Reynoldsa Woodcocka (Daniel Day-Lewis) v dynamickej ére povojnového Londýna znamenalo určitú prestíž. Dáma musela mať dostatok peňazí, patričný rodokmeň a zodpovedajúcu výchovu, aby mohla vyraziť na večierok v jeho modeloch, ktoré boli vždy unikátne. Status génia si ale vyberal svoju daň v podobe Woodcockovej totálnej emocionálnej prázdnoty. Odtrhnutý od reality všedného dňa, lebo o všetko praktické sa starala jeho sestra (Lesley Manville), staval všetky ženy na úroveň krajčírskych panien. Mal síce vždy nejakú milenku či múzu, ale stačilo, aby si ráno pri raňajkách trochu hlasnejšie natierala hrianku maslom a už ju vystrnadil z jeho života. Keď v kaviarni v zapadnutom prístavnom mestečku objavil Reynolds hanblivú servírku Almu (Vicky Krieps) a rozhodol sa jej ponúknuť momentálne voľné miesto po svojom boku, netušil, s čím sa zahráva. Táto zdanlivo neškodná submisívna bytosť totiž rýchlo pochopila pravidlá hry a rozhodla sa aktívne bojovať za to, aby neskončila ako jej predchodkyňa. Situáciu jej uľahčovalo aj to, že sa do nej Reynolds zamiloval. Nápor citov sa však veľmi negatívne začal odrážať na jeho tvorbe, a umelcova praktická sestra sa preto rozhodla rázne zakročiť. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (311)
Paul Thomas Anderson, ako ťa ja len neznášam! Jediný súčasný režisér, u ktorého nikdy neviem odhadnúť čo prinesie na plátno a s ktorého kvalitou jeho tvorby to je u mňa ako na horskej dráhe a tým pádom ku každému ďalšieho kúsku pristupujem s obozretnosťou. Dokáže ma totiž otráviť kúskami, ktoré idú úplne mimo mňa a nedokážem ich takmer zniesť (Inherent Vice), unudiť ma síce technicky zdatnými, ale zbytočne dlhými filmami (The Master), ale na druhej aj neskutočne zaujať kúskami ako Boogie Nights, Magnolia a k ním sa našťastie radí aj aktuálny Phantom Thread. Štúdia vzťahov, lásky, spolunažívania, obety, prispôsobovaní sa, ktorá po tradičnej prvej polovici, kde film pôsobí takmer ako kúsok z červenej knižnice sa začne v tej druhej uberať nečakanými odbočkami, kde na scénu nastupujú nepríjemné pocity ako paranoja, žiarlivosť, stiesnenosť. Jedna bez druhej by však nefungovali a trpezlivejšiemu divákovi sa tak film odmení komplexným zážitkom, v ktorom je striedanie rôznych nálad tak prirodzené (jemná romantika, psychologická dráma, thriller), že ich premenu občas ani nebadať. 120 minút zo 130 minútového filmu som tak bol maximálne spokojný a uvažoval o plnej palbe. Bohužiaľ, záverečná desať minútovka bola na môj vkus až príliš divná a samotné zakončenie už až príliš hra na "art", namiesto toho, aby film skončil v tej depresii pri scéne s poslednou večerou, ktorá dokonale zaklincovala nečakanú story. Trocha mi to tak prišlo, že Anderson tentoraz neustiehol (čo u neho býva skôr pravidlom) kedy prestať a nesnažiť sa ešte o niečo viac, čo už nie je potrebné. CELKOVO: 4* (8/10) ()
Vážne ste všetci OK s tým záverom, ktorý mi to skoro zrazil na tri hviezdy? Tak detailná a sústredená, profesionálne chladná a inteligentná štúdia partnerského vzťahu dvoch ľudí - jedného z najvzdialenejšieho kúta Marsu a druhého z najvzdialenejšej časti Venuše - s tak brilantne gradujúcim dusnom a postupne sa vkrádajúcou hrozbou tragédie... vyústená v tak neadekvátne banálne, scenáristicky nič neriešiace nič? Áno, v živote by to tak asi pokračovalo, ale od filmov PTA čakám niečo viac. Všetci traja herci geniálni a neustále použitie Greenwoodovej hudby s nádychom klasicizmu zaujímavé, intenzívnejšie zasadzuje do obdobia a ladí so vznešeným hávom Woodcockovych kostýmov. ()
♫ Když si oslizlou pizdu vezme cáknutý chuj, pak maj jedinej záměr - znudit tě xmrti stůj co stůj. Celej film jen tak sedí a hubou kydají hnůj, když si oslizlou pizdu vezme cáknutý chuj. ♫ Tak, velkohubí sebemrskačští artoví hnědopichové se již řádně vycákali a myslím, že je akorát tak čas na názor soudného heterodiváka, který se domnívá, že film má plnit zejména svou elementární funkci, kterou je zábava. A tou dvouhodinové sledování unylého autistického vycukávání nějakého nabubřelého přitepleného potrata, co sem tam pooooooomalinku šije hnusným starým bábám pytle na brambory, aby vypadaly ještě starší a hnusnější, rozhodně není! Prostě dokonalé krmivo pro pozéry, perverzní masochistické nudofily a otravolály, no a samozřejmě pro všechny ty obvykle beznázorové přikyvovače samozvaných odborníků, co se raději uotravují xmrti, než aby přiznali, že to byla manýristická hemoroidogenní velesračka, navíc citlivě doplněna mimořádně odrhovacím sluchožravým klavírem z němých grotesek, ze kterého vám po půl hodině začnou po celém těle naskakovat mokvající puchýře. Velesračka zcela bez děje, pojednávajíci ve vyfetlých, rádoby psychologických etudách pouze o tom, jak si snobský aspergerální retardér nabrnknul sice vypatlanou, avšak cílevědomou servírku, a ta mu způsobuje zcela nezáživné záchvaty kokotismu. Ale co taky čekat od osvědčeného komatizéra Endrzna! Ovšem zahráno je to samozřejmě excelentně! Danek Den deklaroval, že už na to sere a že je to jeho úplně poslední uspávačka hadů, proto se na ni nebývale pečlivě připravil. Počítám, že si v rámci Stanislavského metody před natáčením nějakou tu psychózu schválně skutečně uhnal, a i ta neméně skvěle kundující mu ohyzdná pypka se snad jako iritující piča už musela narodit. Takže, pokud zrovna po projekci nemilujete krvavé stopy chrupu po celém těle, pročež děkujete spotřební elektronice, že jste se tou nudou nakonec neukousali, neboť jste měli zrovna v mobilu totálně záživnou fotku tmy v prdeli, kterou jste mohli s nebývalým zájmem celou tu dobu nadšeně analyzovat, zabavíte se daleko lépe, když si místo toho pustíte na zem pár porcelánových talířů a budete se po nic dvě hodiny bosky procházet. ()
Oscar 1 : Kostýmy + 5 nominací: Nejlepší film, Režie, Herec HR - Daniel Day-Lewis, Herečka VR - Lesley Manville, Hudba ()
Dlouho, opravdu dlouho nepamatuji tak ladně plynoucí film. P.T. Anderson je Umělec, Day-Lewis předvádí nesnesitelnou lehkost herectví, Vicky Krieps je obrovský herecký objev a ta hudba, ta geniální hudba, ladí k filmu stejně jako Woodcockovy šaty k ženám. To, jak příběh vygraduje a cynicky se zakončí, to byla pastva pro moje smysly a černohumornou duši. Fantastický zážitek. ()
Ani po dvou zhlédnutích nedokážu nový film Paula Thomase Andersona žánrově přesně zařadit. Podle zvoleného úhlu pohledu je to (melo)drama, romantická komedie nebo gotický horor. Právě ve své proměnlivosti a nepoddajnosti, zaručující při každém sledování lehce odlišný divácký zážitek, je Nit z přízraků unikátní a nesrovnatelná s většinou současné hollywoodské produkce. Nad Nití z přízraků je radost nejen přemýšlet, ale také ji sledovat a záběr po záběru analyzovat, přičemž významová a stylistická rovina se neustále vzájemně doplňují, což u podobně unikavého filmu, který je chvíli komedie a chvíli tragédie (a někdy obojí naráz), považuji za zcela mimořádný počin. K rozkrytí všech významových vrstev a docenění, jak precizně je tato komplexní výpověď o lásce, posedlosti, závislosti, obětování a úskalích práce z domova napsaná, zrežírovaná a zahraná, ji budu ještě párkrát potřebovat vidět. Mistrovské dílo. Pokračování zde. 95% ()
Vizuálně mistrovsky vyprávěný příběh o vztahu dvou individualit, který s lehkostí střídá emotivní nálady hlavních hrdinů i diváků. Daniel opět oscarovej, PTA 3x taky, Vicky taky, Lesly taky, autoři kostýmů, taky, Johnny Greenwood taky, asi bylo kratší napsat kdo není. ()
Fascinujúci koncert najlepšieho herca na planéte a úchvatnej Vicky Krieps v archetypálnom príbehu o starnúcom umelcovi, ktorý tak dlho zametal s mladými múzami, až medzi nimi natrafil na čarodejnicu, tá mu pripomenula jeho pominuteľnosť, omotala si ho okolo prsta a on bol za to ešte rád. Filmársky dokonalé, Oscar najmä za hudbu. ()
Znáte ten pocit, když sledujete film, ve kterém hraje Daniel Day-Lewis (ověnčený několika Oskary) poslední roli, vidíte, že si svojí roli herecky opět absolutně užívá, ale zároveň víte, že všechno ostatní je ve filmu brutálně průměrné, nezajímavé a naprosto zbytečné? Že neznáte? Tak si pusťte Nit z přízraků. ()
║Rozpočet $35miliónov║Tržby USA $21,051,680║Tržby Celosvetovo $46,261,438▐ Krásne anglicky chladné a to fakt nemusím, herecky nie čo vytknúť ale toto ma vôbec neberie. Paul Thomas Anderson ide dosť mimo mňa. /40%/ ()
Tváří se to jako mramory seroucí červená knihovna pro distingované publikum, které i tiché pokašlání bere jako nejhrubší projev hulvátství. Nic však nemůže být vzdálenější pravdě, protože pod povrchem to vře skrze intenzivní podprahovou tenzi vztahů, ze které by bratři Mrštíci uchcávali černohumorným blahem. Rozhodně to není pro každého (nikoli však ve smyslu "je to pro náročnějšího diváka"), najde se spousta těch, kteří budou mít rádi první tradičněji pojatou polovinu zatímco patologickou druhou ne a naopak. Přitom jdou ruku v ruce a jedna bez druhé by nefungovala. Day-Lewis je za výkon na piedestaly vyzdvihován plným právem; jak ostatně také jinak. Ovšem to že duo Vicky Krieps a Lesley Manville není v jeho stínu, ani mu není pouhým sparring partnerem, ale je s ním i přes méně vděčné role ve stejné váhové kategorii, to až tak často zmiňováno není. A mělo by. Přímo s Andersonem je to pak horší, protože z jeho komplexního filmařského výkonu stěží určit, zda je lepší kameraman, scenárista či režisér. Nit z přízraků by u většiny tvůrců byla majstrštykem, k jehož kvalitám by se pak neúspěšně snažili po zbytek kariéry přiblížit. U Andersona je "až" tím třetím vzadu. A to má kariéru stále před sebou. ()
Kdyby se v reálnym životě takhle choval k ženě na prvním rande, tak by ho podle mě podezřívala, že je sériový vrah. Film mě bavil díky skvělému Danielu Day-Lewisovi. Malinko mi drhnul závěr. Jejich tajemství na štěstí ve vztahu mi přišlo úsměvné. ()
Estetikou a důkladností tak famózní, že jenom lituji množství prostoru, které v příběhu dostává Reynoldsovo ego. Nahradit jeho opakované manýry a nejvyšší despotismus bohatším původem Almy nebo Cyril, dokráčela by ona záměrně negradovaná, originální a falešně dramatizovaná přehlídka audiovizuální krásy snad až k nedosažitelnému. ()
Vztahový thriller (gotická romance?) řemeslně bezchybný, je mi ale líto, že na svoji údajně poslední roli Day-Lewis vybral právě moc mi neříkající 1950’s smetánkový Londýn - snobský, nafrněný, upjatý, šedý a strojený - kde hraje postavu návrháře workoholika. Pak nic platný, že je to filmařina stejně vybroušená, jako můj oblíbený THERE WILL BE BLOOD (včetně hudby), když prostě tématicky výstřel vedle a do nezajímava. I tak mě to v sobě podezřele drželo - um a charisma. ()
Paul mě popadnul a nepustil do posledního stehu.....a nebo klapky, protože i kamera pod jeho rukou byla geniální......pozorování jak šičky vyšívají stehy na šatech, měření, úprava šatů do posledního detailu, lenivé a přesto poutavé vyprávění Vicky....... a ještě mnohem víc, třeba to, co se týkalo postupného rozkrývání psychologie postav nemělo chybu. A konec, kdy se naplňují slova Vicky - Existuje "hned teď" nabydou svůj význam a Paul odchází, nechajíc nás s otevřenou pusou ještě chvilku po závěrečných titulkách. Letos zatím nejzajímavější počin. ()
Další skvěle zrežírované umělecké dílo mistra za kamerou a mistra před kamerou. Scény věnující se řemeslu hlavní postavy jsou natočeny až hypnotickým způsobem, na obrazovce se toho nemusí dít mnoho, a přesto to působí uhrančivě. Líbí se mi, jak neobvyklé chování a strojená mluva vyšinutých hlavních postav dokáže v podání Paula Thomase Andersona působit vlastně "přirozeně", anebo při nejmenším naprosto pochopitelně. Nit z přízraků je jiný svět, který má vlastní pravidla... 8/10 ()
Vynikající film, který je v některých ohledech výrazně anekdotický, aby mohl být v jiných komplexní. Zábavná, nevypočitatelná a přitom nezastřená hra. Zajímavé je i, jak PTA vůbec nepodléhá estetice módy, která není sofistikovaně krásným únikem a nádherné šaty, interiéry a make-upy jsou nahlíženy jako neutrální zabírané předměty. Zdůrazňovány jsou textury - ať lichotí, nebo ne. Chybí měkké světlo, které by zahlazovalo vrásky a nevhodné záhyby - nic v tom filmu není tak krásné, jak se snaží být. Což platí doslova o všem v něm. ()
Čím dříve divák akceptuje fakt, že Phantom Thread je pro Andersona něco jako encyklopedie evropské Nové vlny, tím dříve se pro něj stanou čitelnými jednotlivé motivy typické pro filmy tohoto období - Sebedestruktivní vášeň, cynické partnerské hry, ale také pracovní i partnerské rituály popisované až s posvátnou úctou... Hlavní síla snímku spočívá v hypernaturalismu všeho, z něhož se čas od času vynoří čistě filmový moment, o to silnější pak ale je zážitek. Práce se zvukem je fascinující. Není to dokonalý film, ale jeho čistota je odzbrojující.. ()
(1001) -"Whatever you do, do it carefully." Konečně páně Andersonův film, ve kterém poznávám své vlastní rezervovaně vášnivé šílenství. ()
Film tak čistý, že jeho sledování působí skoro jako zneuctění. ()
Reklama