Réžia:
John HughesScenár:
John HughesKamera:
Thomas Del RuthHudba:
Gary ChangHrajú:
Emilio Estevez, Paul Gleason, Anthony Michael Hall, Judd Nelson, Molly Ringwald, Ally Sheedy, John Hughes, John Kapelos, Ron Dean, Mike BurnhamVOD (4)
Obsahy(2)
Film Snídaňový klub režiséra a scénáristy Johna Hughese přináší symbolický obraz života na americké střední škole v 80. letech minulého století. Když se kvůli školním prohřeškům sejde na sobotním vyučování rebel, šprt, školní královna krásy, sportovec a podivínka, všichni jsou pouhými spolužáky. Odpoledne toho mají ale společného víc, než si kdy dokázali představit. V dobrosrdečné komedii o dospívání, která pomohla definovat celou generaci, se představuje hvězdná herecká sestava z 80. let.
(Bontonfilm)
Recenzie (404)
Teen komedie? Mě nejvic komické připadá, že jsem na tohle obětoval dual layer disk za dvacku. Odporná zrůdnost, na kterou jsem se neprozřetelně nechal zlákat, protože high school osmdesátkové filmy prostě můžu. Jenomže tady se neděje zhola nic, až na to, že jejich trucoučebna nápadně připomíná výdejnu brněského MZK. ()
Esence amerických teen osmdesátek. Se všema neduhama. Trošku telecí, ohromně přepálený, takže vlastně ve vztahu k věkovce, která běhá po střední, dost přesný. Něco tam uvnitř je a stojí to za hledání. ()
„Raňajkový klub” pozostáva konkrétne (zatiaľ) z piatich členov. Prvý krát sa majú stretnúť 24. marca, to jest sobota, roku 1984, so začiatkom o siedmej hodine ráno, a to nikde inde, než práve na Shermerskej strednej škole, Shermer, Illions. 60 062. Dôvod ? Všetci totiž majú byť povinne › po škole ‹ až do štvrtej popoludní. Príčina ? Každý z pätorky zrejme niečo (veľmi) zaujímavé vyčudil, ba asi okrem »blázna« , ktorú dopĺňa ešte toto kvarteto: „génius, športovec, princezná a vyvrheľ” . Asistent riaditeľa školy Richard "Dick" Vernon im všetkým na margo zadal tiež i domácu úlohu: „napísať esej, najmenej s tisíckou slov, o tom, kto si myslia, že sú” ? Čas ? Do 16:00 ! Namiesto pôvodného zadania, sa začnú venovať predovšetkým sami sebe, spoznávať sa navzájom, čo vonkoncom nie je hneď také jednoduché, pretože nie sú povahovo na rovnakej vlnovej dĺžke, každého čosi vo vnútri poriadne škrie, tým pádom vznikajú medzi nimi rôzne konflikty, spojené s krikom, hádkami, či strkanicami. Minúty síce pomaly plynú, a to ani nehovoriac o hodinách, ktoré sa ináč i neuveriteľne vlečú, ak človek len čumí do blba, predznamenáva najmä to, že na tento víkend nielenže nikdy nezabudnú, ale otázne je taktiež aj to, ako sa vlastne budú ksichtiť v pondelok, ak sa trebárs, stretnú kdesi na chodbe vzdelávacieho inštitútu ? Prezradím iba jedno, že vydržte to s nimi až do záverečnej, pričom budete aj následne odmenení za to, čo ste sa to vlastne všetko o nich dozvedeli... ? / Rannejší John Hughes, je ešte o chlp lepší, ako s Ferrisom Buellerom o rok neskôr ! Emilio Estevez, ktorý inak otcovi Martinovi, ako by priam z oka vypadol, podáva autentický a civilný, herecký výkon, ale zase si na druhej strane vôbec nemyslím, že by dominoval celému plátnu, pretože v podstate každý z mladých hercov, má dostatok hereckého priestoru, najviac si ho asi užíva strhujúci Judd Nelson, ktorý svoju postavu "Johna Bendera" doslova žral, ale asi mal tak vďačne nastavený scenár, z ktorého si ukrojil najväčší kus. Prekvapila i › šedá myška › , Allison Reynolds, od ktorej sa to dalo asi čakať, to bol jej cieľ. Extra pohodový filmík, ktorý skôr pripomínal drámu, než komédiu, a tak by sa mohlo predsa jednať o akúsi dramédiu ? ()
Každý z nás (nebo alespoň většina, která prožila "normální" dětství/mládí) byl jednou po škole a každý tuto situaci řešil po svém. Ve filmu režiséra, který se většinou zabýval veselými rodinnými komedie, hrdinové probírají strasti dospívání a řeší zábavné i vážné situace jednoho sobotního dne, který proti své vůli musí strávit ve škole. Humoru film moc nepobral ale výběr herců (či spíše charakterů) je natolik pestrý, že dokáže na tu hoďku a půl slušně zabavit. ()
Výborná retrospektivní analýza mladého myšlení. Hughes se po čiré komedii Sixteen Candles pokusil přijít s něčím ambicióznějším, což ale ve výsledku trochu škodí. On celkově ten mix klasické teen komedie o stereotypech a vážnější sondy do dospívání nedrží příliš pohromadě. Překvapivě ale dokáže s přibývající minutáží dávkovat mladistvé pravdy o životě, jako žádný z podobných filmů. Nakonec zamrzí jen ta nevyváženost. P. S. Škoda, že se nikdo z výborné pětice herců do budoucna moc neprosadil. Hlavně Anthony Michael Hall a Molly Ringwald. ()
Přes zábavnou slupku a uvolněného ducha, není Breakfast club ani trochu mělký. Film zobrazuje pět jedinců, kteří jsou nuceni být společně uzavřeni po škole a kteří snad ani nemohou být odlišnější. Máme zde sportovce, šprta, rebela, královnu krásy a weirda. Na těchto prototypech pak tvůrci velmi efektivně ukazují, že každé podobné povrchní dělení je vlastně naprosto nesmyslné, protože zcela jistě je každý z nás složen z mnoha „součástek“ a naše osobnosti formuje v průběhu let mnoho zkušeností a jsou ovlivňovány mnoha faktory. Těmi mohou být rodinné zázemí, školní kolektiv, nebo sám boj s obrazem, který si o nás vytvořili druzí a který můžeme, pokud si nedáme pozor lehce přijmout za svůj. Breakfast club je tak především o hledání vlastní identity v období dospívání a všechna čest autorům za tak empatické zpracování života teenagera bez banalit, nebo zjednodušování. ()
Přestože jsem v nejednom filmu či seriálové epizodě zaslechl narážku na tento dnes již kultovní film, dostal jsem se ke Snídaňovému klubu teprve až nyní, takřka čtyřicet let od premiéry filmu. Upřímně jsem očekával více komediální kousek, zatímco po zhlédnutí musím říct, že i přes nejednu humornou a odlehčenou scénu má Hughesův film celkem dost vážný nádech. V reálu by tento příběh, odehrávající se během několika málo hodin, probíhal pravděpodobně jinak, přesto mě film ve výsledku oslovil. Divák sleduje hodinu a půl partu na první pohled nesourodých lidí, které však spojují (doslova tmelí) společná rodinná a osobní traumata. Od zcela banálních problémů se děj pomalu přelívá do vskutku hutných rovin, film ale zároveň nezapomíná být i úsměvný. Bonusem je ústřední píseň Don't You (Forget About Me). ()
Ony schematické postavy mají ve filmu své opodstatnění. Nikde jinde se totiž nepřiblížíte k psychologickému těchto figurek. Breakfast Club nejde v tomhle nějak extrémně do hloubky a dokonce nechává mnohé si domýšlet divákem (což v tomhle případě znamená odfláknutost), ale překvapivě nijak extrémně nehrotí a obohacuje film celkem svěžími humornými prvky. Jinak za ten model, co tam zhulili bych klidně zaplatil dvě výplaty -) ()
Rozhodně to není dokonalý film. I téma je trochu omleté. Přesto tenhle snímek zaujme energií mladých a tehdy vpodstatě začínajících herců a dobrými (uvěřitelnými) dialogy. Nicméně se stejně musím ptát: A jak se k sobě budou chovat v pondělí? /27. 1. 2011/ ()
"My všichni jsme pěkně divní. Jen to někteří z nás líp skrývají." Zajímavá generační (a vůbec ne dobová) výpověď. Sice tradičně zážitkově vybuzená, přehnaná a vyhnaná do otáček (je to prostě moc jasné, přímočaré a v podstatě naivní, takhle jasně a nalinkovaně to ve skutečnosti nefunguje - i když tu hlavní premisu, kdy se lidi v užším kontaktu mění a chovají jinak, než v sevření tlaku a konvencí, jsem sám několikrát zažil), ale funkční. Navíc je to další zapadající část skládačky do mé vysněné představy dokonalých osmdesátek. ()
Generačné Hughesove filmy (s výnimkou "po funuse" uvedenej BÁJEČNEJ CHVÍLE) minuly československú mládež obrovským oblúkom a ja sa tomu s odstupom času ani nečudujem. V tej dobe sme ja a moji spolužiaci frčali na úplne iných filmoch o úplne iných témach. Jediné čo pretrvalo je nesmrteľný hit od SIMPLE MINDS. (10.9.2023) ()
Úžasný film. Každá jeho zložka je perfektná - zaujímavé, sympatické, nevnucujúce sa postavy, výber hercov, hudba, dialógy, atmosféra 80tych rokov. Môj pohľad na "teen" filmy už nikdy nebude ako predtým. ()
Překvapivě chytré drama/komedie s pěti teenagery v hlavní roli a nádherným stupňováním. Konec s výstižným hudebním podkresem a esejí je naprosto nádherný. ()
Když se kvůli školním přohřeškům sejde na sobotním vyučování rebel, šprt, školní královna krásy, sportovec a podivínka, všichni jsou pouhými spolužáky. Odpoledne toho mají ale společného víc, než si kdy dokázali představit. V této dobrosrdečné komedii o dospívání, která pomohla definovat celou generaci, se představuje ta nejsympatyčtější herecká sestava a do toho je propojená nadupaným soundtrackem a skvělým humorem. Moje nejoblíbenější klasika 80. let. - "We're all pretty bizarre. Some of us are just better at hiding it, that's all." ()
Filmy o dospívání mě pořád bavěj, asi z nostalgie, nevím jestli se toužím vrátit do těch let a nebo jsem nedospěla a pořád tam někde jsem. O filmu jsem se dozvěděla od hlavní hrdinky z knihy Prokletí od pana Palahniuka. Pořád to omílala, až jsem si řekla, hej to musí být dobrý, na to se sakra musím podívat. A bylo a je to víc než dobrý, neskutečně mě to bavilo, každou minutu jsem si užila. Konec mě dostal ještě víc, protože jsem tyhle slova, už někde slyšela, a teď bych si ráda vzpoměla kde. ()
No uznejte sami, kdo by tu partu loserů, asociálů, fiflen a machírků do pěti minut nemiloval?? 90 % ()
Velmi zajímavý film o dospívání, který je opravdu velmi nadčasový a se skvělými hereckými výkony všech pěti postav. Film výborně pracuje s komediálními scénami spolu s vážnými věcmi. Takže v tomhle ohledu je to komediální drama, jak má být! Jediné, co mi trochu vadilo bylo, že některé charaktery byly až moc prvoplánové. Kdybych se v těch pěti postav někde našel, tak bych o 5* neváhal, ale působilo to na mě někdy až moc nereálně. ()
Hodně zajímavý film. Celý děj se vešel do jediného dne. Taková témata mě hodně berou. I když tady v tom případě si myslím, že by se to dalo natočit pořád líp. Místama jsem dost postrádala hudbu. Za mě slušných 75%. ()
Chuck Palahniuk vo svojej paródií na peklo Damned spomenul Breakfast club. A tak som si povedal, že si ho pozriem. Mám totiž rád ak ma nejaké dielo odkáže na niečo iné, čo mám následne možnosť objaviť. Tento film je pre mňa hlasom jednej generácie smerom k tej novej súčasnej. Akési motto: nebojte sa nie ste v tom sami, všetci sme rovnaký a vieme kto sme a čo chceme!" Hughes natočil fantastický film, aký si myslím nemá obdobu. Ja ho aspoň nemám veľmi s čím porovnať, aj keď som podobné filmy videl nespočetne veľa krát. Ringwald je úžasná a všetci ostatný skvelo doplňujú charaktery , dávajú im život, vlastnú hlavu a emócie a to všetko dýcha z každého políčka. Film čo tak trocha prebehol dobu a má veľkú šancu stať sa nesmrteľným. Skvelá hudba, skvelá myšlienka a skvelé prevedenie. So Don´t you (forget about me). ()
Breakfast club aneb jak natočit s šesti herci a jednou budovou film, který ani chvíli nenudí. Dramatická složka jasně převažuje nad komedií. Akorát ten Emilio by nemusel být takový Mirek Dušín. Nemyslím si že by to na dnešní mládež nepůsobilo, lidé jsou přece pořád stejní. ()