Réžia:
Claire DenisKamera:
Yorick Le SauxHrajú:
Robert Pattinson, Juliette Binoche, André Benjamin, Mia Goth, Agata Buzek, Lars Eidinger, Claire Tran, Ewan Mitchell, Victor Banerjee, Jessie Ross (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Príbeh sa odohráva vo vesmíre na palube kozmickej lode. Skupina trestancov sa rozhodla namiesto doživotia slúžiť vede a stali sa z nich pokusné objekty experimentu – prítomná doktorka - častokrát proti ich vôli - im odoberala spermie s cieľom inseminovať mladú ženu. Na palube ostáva iba Monte a jeho dcéra Willow a žijú v úplnej izolácii. Otec a dcéra sa blížia k svojmu cieľu – k čiernej diere, kde prestáva existovať čas i priestor. (Film Europe)
(viac)Videá (3)
Recenzie (104)
Já to říkám odjakživa. Když pošlete bandu asociálních zločinců a bývalých narkomanů za hranice známého vesmíru, aby se přiblížili během několika let k černé díře, co špatného se může stát? Lituji fanoušky sci-fi, spící pod plakáty Martiana, Interstellaru a 2001, jež náhoda zavedla do kinosálu na poslední Claire Denis, protože pochopitelně jestli se tento film něčím nezabývá, tak jsou to technologie, logika, fyzika či systém a uspořádání posádky. Vesmír tady nevesmíruje, posádka nejsou zkušení astronauté, pilotní kabina vypadá pravděpodobně méně futuristicky než vaše kancelář. A v tom všem se promotávají jedinci nesvéprávní ani v rámci své rodné planety, natož na objevitelské cestě za hranice neznáma. Časté téma Claire Denis, totiž lidství zahnané k samotné svojí zvířecí podstatě, ovšem v tomto zasazení konečně funguje. I včetně toho nepohodlného naturalismu. Otázku, zdali pro ty, jimž je Země nedostačující, bezútěšná, odporná a prázdná, se může nacházet vykoupení hluboko za jejími hranicemi, každopádně nezodpovídá zrovna hřejivě. Problém je dle ní v samotné existenci. Proto je hlavní (a jedinou přeživší) postavou posádky Monte, jež se rozhodl obrátit se k askezi. Každopádně legendy praví, že existuje film, ve kterém je Mia Goth po celou dobu oblečená. Všichni o něm mluví, někdo říká, že ho i viděl, ale nikdo nedokáže přesně ukázat prstem na ten, který to je. ()
Claire Denis má výborný cit pro vizuální estetiku a užití hudebních motivů do střihové skladby díla. Zdejšímu rozporuplnému hodnocení zde se nedivím, jedná se o věc, která si najde jen zlomek diváků, ale když dáte tomuto filosofickému scifi dílku možnost vás vtáhnout a budete se v něm topit a každý motiv si budete víc a víc užívat. Konec je pak třešničkou na dortu. ()
High Life je odpudivý artový blábol bez zjevné myšlenky a významu, v němž sledujeme sled náhodných flashbacků hlavního hrdiny, v nichž vystupují za a) postavy, které s dějem nesouvisí; za b) postavy, které jsou zbytečně matoucí; za c) postavy, které jsou neskutečně otravné. Styl vyprávění je zvolen nevhodným způsobem a některé scény ze Země struktuře vyprávění i odporují. Vizuální stránka filmu je slabá a nezajímavá. Prkenný Robert Pattinson a jeho interakce s uřvaným nemluvnětem mi už na začátku daly znát, že s tímto snímkem jsem šlápl vedle, ale takový trapný, nudný a nečitelný pokus o jakési „umění“ jsem opravdu nečekal. [Sitges 2018] ()
Cesta za hranice nekonečna k úsvitu nové reality. Vtahující, ale nekompromisní, vyžadující vaši plnou pozornost a řekl bych až ochotu napojení. Naprosto chápu, že tady padají hesla jako rakovinotvorný evropský art, pro mnohé určitě ano. Claire Dennis pro mě ale zvláštním způsobem propojuje něco naším představám vzdáleného, odehrávajícího se v budoucnosti s tím, čím už jsme jako lidstvo prošli. Noemova archa plující hlubokým vesmírem s rajskou zahradou na palubě naplněná jen jedním živočišným druhem, který se díky zoufalosti a strachu pramenící z možného zániku pouští do experimentu, jenž má malou šanci na úspěch. V izolaci uprostřed vesmíru, daleko od země, na lodi plné vyvrhelů pudy často zastiňují rozum. Místo jablka se tu ochutnávají krev pot a sperma, motivací jsou sedativa a uspokojení, vyšším cílem reprodukce. Ta je důležitá snad proto, že daleká cesta trvá déle než běžný lidský život a je třeba vytvořit druhou, možná i třetí generaci, která se bude schopna vrátit. Je to ale vůbec možné a bude se kam vracet? Prostory vesmíru a lůna matky, ve kterém roste nový jedinec, se často zdají být stejně neprobádaným prostředím. Skoky v čase, kdy vidíte čistou loď načež se vám vyjeví její ošuntělá, rezavějící verze, vám otevírají představivost a budují očekávání, co se stane za dalších pár minut. Askeze a sebekázeň Monteho, který jako jediný člen posádky nepoužívá onen prazvláštní "Fuck box" mohou být cestou k vykoupení, ale jaké je to vykoupení? Zůstat izolován v chladném vesmíru na skomírající planetě/kontejneru. Není lepší prostě zemřít? Willow je jeho naděje, vyvolává v něm city, na které už možná dávno zapomněl nebo jich nikdy nebyl schopen. Druhou nadějí může být černá díra. Možná se za zakřivením skrývá nová realita, nový začátek. Možná, že na druhé straně nevíme o krutosti tolik, jako o ni víme zde. 75% PS: Stejně bych to ale s čistým svědomím jen tak někomu nedoporučil. :) ()
Galéria (39)
Zaujímavosti (12)
- Robert Pattinson nikdy předtím nepřebaloval ani nekrmil dítě. (Duoscop)
- Během natáčení v Kolíně nad Rýnem Claire Denis na víkendy odjížděla do Paříže, aby mohla být s matkou, která v nemocnici umírala. (ČSFD)
- Celosvětová premiéra proběhla 9. září 2018 na mezinárodním filmovém festivalu v Torontu. (Varan)
V současnosti se najde spoustu herců, jejíž kariérní vývoj je zajímavý a vyplatí se ho sledovat. A kdybych měl vybrat aktuálně nejzajímavější vývoj tak vyberu vývoj Roberta Pattinsona. Tento sympatický brit se už pár let pokouší vymanit ze stínů svých legendárních rolí Cedrika Diggoryho respektive Edwarda Cullena (něco podobného co aktuálně zažívá Daniel Radcliffe, který se snaží vymanit ze stínu Harryho Pottera). Pattinson si tak vybírá především projekty, které se hodně prodávají skrz herecké výkony. Objevil se ve Vodě pro slony, Ztraceném městě Z nebo Dobrých časech a příští rok se objeví v novince Christophera Nolana. Ještě před Nolanem se ale Pattinson objevil ve sci-fi High Life. Aktuálně 72-letá režisérka (21. 4. oslaví 73 let) Claire Denis se rozhodla že nabídne filozofickou sci-fi o podstatě sexu a života. Od začátku byla jasné, že půjde o kontroverzní kousek a že rozhodně nebude sedět každému. High Life opravdu není film pro každého a nepřekvapilo mně, že lidé uprostřed projekce odcházeli. Já si to ale celý neskutečně užil a zbaštil ji i s navijákem. Pattinson dle mně předvedl zatím svůj nejlepší výkon za celou kariéru (v Nolanovi má co překonávat) a definitivně dokázal, že časy Twilight Ságy jsou pryč. High Life je Interstellar pro lidi v sexuální výchově pokročilé. Nejedná se sice o takový masterpiece jako v případě zmíněné Nolanovky a rozhodně má výrazně víc děr, pár paralel se ale najít dá..... Srdcem příběhu je Monte v podání Roberta Pattinsona a vztah s jeho dcerou. Monte si o sobě nemyslí, že by měl otcovské vlohy, uvědomuje je si, že je tak trochu magor a otcem se v podstatě stane proti své vůli. Jakmile se ale malá Willow narodí, Monte se rozhodne, že se o ní postará jak by to měl správný táta dělat. Denis napsala i scénář (společně s Jean-Paulem Fargeauem a Geoffem Coxem) a vztah mezi Montem a Willow neskutečně lidský. To malé batole je mimochodem opravdu šikovné a působí neskutečně přirozeně. A chemie mezi ní a Pattinsonem funguje tak neskutečně, že bych chvilkama uvěřil, že je ta malá Pattinsonovou dcerou v reálu. Neskutečně jede taky Juliette Binoche, která dokáže být ve svých 55 letech sexy a uhrát sexem posedlou vědkyni. Nechci se moc rozepisovat, jelikož by měl Ladislav Špaček pokáral, že takováto slova do recenze filmu nepatří, takže jenom řeknu, že se to musí vidět! Kdo nemá žaludek na pánské zadky, ženské poprsí a především mnoho a mnoho spermatu, měl by rozhodně zůstat doma. Kdo se ale do filmu zadívá, High Life už ho nemůže pustit. Na to je svou drzostí High Life až příliš zajímavý a divákovi nedá se film dokoukat. Pochopím, že po druhé třetině už někdo nemusí popadnout dech a říct, že na tohle do prdele nemá, na druhou stranu je ale těžké se do filmu skutečně nezamilovat. Je to vlastně celou dobu tak přes čáru, že by člověk čekal, že ve finále půjde ještě dál. Ve finále tak může třetí třetina zklamat, já jsem se ale nenechal pustit si posledního záběru... Je to plné krásných kamerových záběrů, na malý rozpočet slušných efektů a zajímavého soundtracku. Ve finále bych možná chtěl aby byl film trochu delší a vysvětlil nějaké mezery ve vyprávění, otevřený konec mě ale neurazil, spíše naopak. High Life asi není film, který bych nutně potřeboval vidět znova, jsem ale rád, že jsem ho viděl. Do normální distribuce jde jinak film až 25.4.2019, takže kdybyste po Avengers: Endgame nevěděli co dál, ve vedlejším sále můžete narazit právě na High Life..... () (menej) (viac)