Réžia:
Terrence MalickScenár:
Terrence MalickKamera:
Jörg WidmerHudba:
James Newton HowardHrajú:
August Diehl, Valerie Pachner, Maria Simon, Karin Neuhäuser, Tobias Moretti, Ulrich Matthes, Matthias Schoenaerts, Franz Rogowski, Karl Markovics (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Od vizionárskeho režiséra a scenáristu Terrencea Malicka prichádza tento príbeh podľa skutočných udalostí o neznámom hrdinovi Franzovi Jägerstätterovi (August Diehl), ktorý odmietol bojovať za nacistov počas druhej svetovej vojny. Na základe skutočných listov, ktoré si rakúsky farmár posielal so svojou ženou Fani (Valerie Pachner), kým bol vo väzení, film sleduje úžasnú rodinnú cestu lásky a obetavosti. Franz mesiace nevidel svoju ženu a dcéry pre povinné vojenské cvičenie s nemeckou armádou a dostane povolenie vrátiť sa do svojho mierumilovného vidieckeho domova. Ale keď sa vojna nečakane vyhrotí, Franz je povolaný do boja a ako nový vojak musí prisahať vernosť Hitlerovi a Tretej ríši. Aj napriek prosbám susedov, vojakov a dokonca aj dôveryhodných kňazov Franz opakovane odmietne urobiť prísahu. To spôsobí, že sa ocitne vo väzení a očakáva súd pre vlastizradu. Medzičasom sa Fani nielenže musí postarať o rodinnú farmu a ich tri dcéry, ale susedia ju vylúčia zo spoločnosti, pretože podľahli požiadavkám vernosti Tretej ríše. Franzov prípad ide na súd, je vyhlásený za vinného a odsúdený na smrť. Ale jeho neochvejná viera a láska k jeho žene Fani a jeho trom deťom udržujú jeho ducha nažive. (Disney+)
(viac)Videá (3)
Recenzie (154)
Typický Terrence Malick. Vďaka úžasnej kamere sa stávajú hlavnými hrdinami hoci aj kôš jabĺk, polámaný drevený plot, mrežované okno či pole zlatých klasov. Vizuálna báseň. Avšak čo z toho, keď tá báseň je zase raz dadaizmus. Krásna alpská príroda, dych vyrážajúce scenérie, skvelé interiéry aj kostýmy. Avšak čo z toho, keď slúžia zase raz tomu istému účelu. Strom života bolo prelomové dielo, následne režisér predviedol totálny zásek, našiel si proste tvorivý štýl, z ktorého sa už ani o centimeter nepohol. Najtragickejšie je sledovať scény, v ktorých herci evidentne dostali inštrukcie „robte si, čo chcete, hľaďte si do očí, hladkajte sa po tvári, pobehujte splašene ako deti v materskej škole, hlavne nech to pôsobí autenticky“. Lenže práve tieto scény vôbec autenticky nepôsobia a autorský zámer z nich čpie na sto honov. Prečo teda dávam štyri hviezdy? Asi kvôli tomu čerstvému alpskému vzduchu, ktorého som sa pri sledovaní nadýchala. ()
[3,5*] "Antikrist je chytrý. Využíva cnosť človeka, aby ho zviedol." Krásne poetický film s charakteristickým rukopisom Terrencea Malicka. Táto filmová báseň oplýva nádhernými obrazmi horského prostredia rakúskych Álp a je podfarbená výbornou hudbou Jamesa Newtona Howarda. To poetické rozprávanie je trochu naťahované, miestami stráca náboj (ale po chvíli sa vždy zase dostaví elektrošok) a občas tie myšlienky vyznievajú až banálne. Dlhšie som mal problém zvyknúť si na tento osobitý filmársky štýl, naladiť sa na rovnakú frekvenciu, ale keď sa tak stalo, bol som filmom úplne zhypnotizovaný. Ďalšie moje výhrady sú výsostne subjektívneho razenia. Dve hlavné postavy mi totiž neboli zrovna sympatické: Fani (Valerie Pachner) svojim mužatkovským vzhľadom a Franz (August Diehl) svojim veľmi čudným postojom náboženského fanatika. Veď ako môže niekto povýšiť svoje presvedčenie (a to len vonkajšie, vnútorné si mohol nejakým hlúpym podpisom kľudne zachovať) nad svoju rodinu? Argument, že by svojim podpisom urazil boha mi pripadá dosť hlúpy. Ale to je len môj čisto subjektívny názor. Film veľmi umne kladie túto otázku (Čo je viac?) a je na každom divákovi, aby si ju zodpovedal sám za seba. ()
A Hidden Life. Prenádherné obrázky. Celý film je ako prechádzka po nejakom skanzene, v ktorom sa striedajú ročné obdobia a čas si pomaličky plynie. Je to taký ten typický artový film, pre niekoho možno trochu nudný, ale mne sa páčil. Skutočné príbehy ma vždy fascinovali. Tu si môžme položiť otázku, ako by sme sa v takejto situácii zachovali my sami. Do akej miery je správne bojovať za pravdu? Je vlastné presvedčenie hodnotnejšie ako život sám? Je to odvaha alebo skôr tvrdohlavosť? Kedy je a kedy nie je obeta zbytočná? [arte, 20.05.2024] 70%. ()
Z novodobých Malickových filmov patrí A Hidden Life k najlepším - hneď po Strome života. Jednak má konečne nejaký príbeh a jednak využíva špecifický tvorcov rukopis, ktorý len potvrdzuje, že správna ucelená forma tomu svedčí omnoho viac ako snaha o impresionistický film plný pocitov a úvah. Aj napriek trojhodinovej dĺžke film nenudí. Pomaly plynie a namiesto hrozných a zlých scén ukazuje skrytú krásu či už v prenesených slovách alebo v dychberúcich obrazoch. Kameramani a skladatelia môžu byť Malickovy vďační. Dáva im priestor vytvoriť nádhernú kulisu, ktorá rezonuje. Podobne ako Tenká červená čiara vytvorila z prostredia samostatnú postavu, ktoré ovplyvňuje okolie, tak isto je tomu aj tu v prípade rakúskych Álp. Na konci zostal pekný pocit. Hoci je to celé bez zvratov a značne od dramatizované. Soundtrack povinnosťou. Howardová hudba a Widmerové zábery na vodopády a riečku zasiahnu podľa mňa každého. Hľadať to pekné v nepeknom je ťažké. Páči sa mi že aj napriek téme sa bude o filme hovoriť v špecifikách krásy. ()
Autorsky naprosto specifický Terrence Malick je délkou znovu masivní, ale děkujme za to, že se v kladení „zásadních“ filozofických otázek tentokrát brzdil. Pamatujeme jeho neuvěřitelně dlouhé tvůrčí pauzy, za poslední dekádu ovšem přišel s pěti kusy, kdy některé je opravdu obtížné mít rád. Stejně jako samotného tvůrce. Jedni ho uctívají, druzí by mu nejraději na hodně prudkých schodech podrazili nohy. Teď (díky za to) namísto proudu estetizovaných obrazů nabízí i (větší) příběh. Vypráví o vnitřní síle a nezlomnosti ducha vůči zlu okolo, zkoumá nitra tápajících hrdinů. A znovu se snaží navodit dojem všednosti. I když kruté všednosti. Jeho hrdinou je jistý Franz a jeho žena Fani. Mají tři dcerky a hospodaří pod malebnými štíty rakouských Alp. Jenže je válka. Nacismus ničí rodiny, rozděluje vesnice. A Franz si postavil hlavu: odříkáním přísahy Hitlerovi. Nesledujeme střelbu do zátylků, nevidíme ostré boje, nemluvíme o jiných rasách, nepodíváme se do koncentračního utrpení. Jen rodina, hory, víra, teskno, mlčení. A jemná hudba od Jamese Newtona Howarda. A nad tím vším poetik Malick, který předkládá otázky, zda je výš vlastní přesvědčení nebo starost o osamocenou rodinu s velkým hospodářstvím. A její budoucnost. Malick znovu ukazuje lidskou bytost v nejrůznějších podobách a opět předkládá postavy, které se radují, trpí, milují, tápou, hledají. Jsem rád, že je zpět na koni. 70% ()
Galéria (34)
Zaujímavosti (29)
- Na konci posledného natáčacieho dňa nastal 15. minútový aplauz od hercov a štábu venovaný im navzájom. (Real Tom Hardy)
- Počas natáčania v dedine Radegund, priamo v skutočnom dome Franza Jägerstättera, sa August Diehl a Valerie Pachner stretli s jeho troma dcérami, ktoré tu ešte stále žijú od svojho narodenia. (Real Tom Hardy)
- Umelé osvetlenie bolo používané len vo veľmi zriedkavých prípadoch. Štáb takmer všade využíval reálne svetlo v správny čas a natáčal až kým svetlo nezašlo, čo je veľmi raritný spôsob natáčania. (Real Tom Hardy)
Reklama