Réžia:
Jim JarmuschScenár:
Jim JarmuschKamera:
Robby MüllerHudba:
John LurieHrajú:
Tom Waits, John Lurie, Roberto Benigni, Nicoletta Braschi, Ellen Barkin, Richard Boes, Pruitt Taylor Vince, Joy N. Houck Jr., Rockets Redglare (viac)Obsahy(2)
Ve vězeňské cele se díky nečekaným okolnostem setkávají nezaměstnaný dýdžej Zack, příležitostný pasák Jack a excentricky popletený italský turista Roberto. Zack a Jack nemají žádné iluze, noc za mřížemi pro ně zůstává potvrzením toho, že život za moc nestojí. Nejvíce jim vadí jejich podivínský spoluvězeň. Roberto mluví lámanou angličtinou, a tak mu příliš nerozumějí. Ještě méně chápou jeho nekonečný optimismus, živený vírou v americký sen. Jejich spoluvězeň je dráždí do chvíle, kdy oba pochopí, že má plán, jak z věznice uniknout... Režisér Jim Jarmusch vzdává osobitou poctu vězeňským filmům a žánru noir, proto poučeně, s obdivem, paroduje konvence klasických kriminálních příběhů a jejich hrdinů. Hořko-směšný až absurdní příběh se odehrává v Louisianě, kdesi v okolí New Orleansu. Jeho důležitou součástí je „pomalu jdoucí" černobílá kamera Robbyho Mullera, stejně jako hudba Johna Lurieho a písně Toma Waitse. (Česká televize)
(viac)Videá (1)
Recenzie (183)
Plnohodnotný, kvalitní Jarmuschův film. Jako vždycky je plný nenápadného humoru. V tomhle filmu se sešli tři skvělé postavy. Postava Johna Lurieho je sice spíše normální, ale o to více vynikají ty ostatní. Skvělou roli zde ztvárnil zpěvák Tom Waits, tak věrohodného pobudu a vůbec divnýho týpka jsem už dlouho ve filmu neviděl. No a pak tu exceluje Benigni, ten je naprosto skvostný. ,,Napochodoval tam jak idiot." ()
Teda. Posadit do jedné cely neustále spícího pasáka Johna Lurieho, dj Toma Waitse, kterého opustila holka a extrovertního upovídaného Roberta Benigniho, který umí anglicky jen základy, to už samo o sobě slibuje zábavu. A Jim Jarmusch sliby plní. Celou dobu jsem se bavil, ať už díky nemotornému Benignimu nebo flegmatismu Waitse a Lurieho. Každý záběr je o ničem a zároveň o všem, Jarmusch dokáže i ty nejobyčejnější věci podat zajímavě. Miluju herecké umění Johna Lurieho a strašně rád bych ho viděl v roli nějakého moderního gangstera, protože mám pocit, že se na to hodí. Nic víc k tomu není co říct, komu se líbil předchozí Stranger than paradise, bude při sledování Down by law v sedmém nebi. 95%. ()
Mimo zákon sa nesie v príjemnom duchu buddy filmov, ktorý síce postráda akčnosť, ( v nezávislom filme sa to predsa nehodí), ale charaktery sú tak skvelo napísané, zahrané a budované v priebehu celého filmu, že je na neho jednoducho radosť pozerať. Jarmusch vzdal krásnu poctu či už Noirovým filmov - hútny a pekné špinavý začiatok, a väzenským filmom - vo svojej podstate zvyšok filmu. Postava Roberta Begniniho je absolútne geniálna. Jeho hrdina Roberto, je veselý, inteligentný a krásne úprimný. Scéna pri ohníku, ale rozjímanie pri jazere bolo absolútne dokonalé, k tomu všetkému mrzutý Tom Waitts a fešák John Lurie a máme trojku ako má byť. Mimo zákon ma veľmi krásne prostredie, úžasnú Mullerovú kameru a pohodovú hudbu Lurieho a Waittsa. skrátka krásny filmík o priateľstve, ľudských chybách a omyloch a o znova nadobudnutej nádeji, ktorá hlavných hrdinov ženie vpred. Jim Jarmusch je totiž režisér s veľkým R a jeho budovanie charakterov je veľmi pôsobivé a krásne skutočné. Koniec je len príjemnou katarziou za vyše hodinkou a pol, ktorá utiekla rýchlejšie ako sa zdalo. moja pochvala. ()
Opět klasický jarmuschovský snímek, kde je potlačena dějovost ve prospěch atmosféry a psychologie režisérových hrdinů. Jak je to u Jarmusche už obvyklé, bourá představu diváků vytvořenou sledováním seriálů o úspěšné střední vrstvě nebo dokonce zbohatlících a ukazuje život v ghettech, nekonečných chudinských periferiích plných odpadků a zjevných známek zchátralosti, kde kraluje policie. Jeho hrdiny jsou outsideři a rázovité postavičky, které se pohybují někde na kraji zákona. Jarmusch důsledně boří představy diváků tradičních žánrových filmů z vězeňského prostředí a příběhů o slavných útěcích z nich. Jde mu spíš o sledování svých postav ve vyhroceném prostředí a v bezvýchodné situaci. Hodně silné jsou dlouhé pasáže z nekonečných bažin kolem Mississippi. Film je černobílý, což jen umocňuje dojem bezútěšnosti a země zbavené pozlátka. Celkový dojem: 80 %. ()
Nesesaditelný (a stále nesvázaný s Hollywoodem) vládce amerického nezávislého filmu Jim Jarmusch na poli melancholické tragikomedie vypráví příběh trojice vězňů, jenž se rozhodnou pro společný útěk. Společně s dvorním kameramanem Robby Múllerem tak minimalisticky snímá osudy neznámých herců (později hvězdný Roberto Benigni) a hudebníků (zde Tom Waits).. ()
Galéria (44)
Zaujímavosti (8)
- Jim Jarmusch, Tom Waits, John Lurie a Roberto Benigni sa dali na jeden deň regulérne zavrieť do väzenského bloku, pričom ani strážnici, ani väzni v okolí nevedeli, že v skutočnosti nie sú trestanci. (agency)
- Původní soundtrack napsal a nazpíval John Lurie za doprovodu malého jazzového ansámblu a vyšel jako LP na Crammed Discs (Made to Measure, Vol. 14, 1987). (classic)
- Další skladby ze soundtracku: „Crying“, kterou napsali Roy Orbison a Joe Melson, první verše přednesl Tom Waits (Zack) sám v autě, když si představoval, že dělá dýdžeje, těsně předtím, než ho zastavila policie. „Jockey Full of Bourbon“, kterou napsal a nazpíval Tom Waits (z alba „Rain Dogs“, 1985), celá píseň hraje přes jinak bezzvučné sledovací záběry ulic neworleanské čtvrti. „It's Raining“, produkoval a napsal Allen Toussaint. Ve scéně se snídaní si Roberto vybere tuto píseň z jukeboxu a tančí na ni s Nicolettou. Závěrečnou píseň „Tango Till They're Sore“ napsal a nazpíval Tom Waits. (classic)
Reklama