Réžia:
Jim JarmuschScenár:
Jim JarmuschKamera:
Frederick ElmesHudba:
Tom WaitsHrajú:
Gena Rowlands, Winona Ryder, Armin Mueller-Stahl, Giancarlo Esposito, Rosie Perez, Richard Boes, Isaach De Bankolé, Béatrice Dalle, Stéphane Boucher (viac)Obsahy(1)
Päť malých príbehov tohto filmu sa odohráva v rovnakom čase v rôznych svetových metropolách a časových zónach. Počas jednej noci sa medzi taxikármi a ich pasažiermi vytvorí zvláštne puto, ktoré ich vytrhne z anonymity mesta a odhalí čo-to z tajomstva ľudského života. V Los Angeles ponúkne prestížna filmová agentka taxikárke úlohu vo filme, ale drsná mladá žena má svoj vlastný sen: stať sa automechanikom. V New Yorku nemecký emigrant Helmut blúdi v spleti ulíc veľkomesta a nevie svojho pasažiera doviesť na požadované miesto. V Paríži si taxikár z Pobrežia slonoviny so svojou slepou pasažierkou vymenia poznanie o tom, aké je to byť iný: čierny alebo slepý. V Ríme zhovorčivý taxikár svojou úprimnou spoveďou privodí farárovi počas jazdy infarkt. V Helsinkách tesne pred úsvitom traja muži v tuhej zime lamentujú nad krutosťou života a lásky. Päť príbehov spája nostalgický humor a zvláštna atmosféra cesty, na ktorej sa z cudzincov prostredníctvom ľudského kontaktu aspoň na chvíľu stanú dôverní známi. (STV)
(viac)Recenzie (405)
Pro mě nejlepší Jarmusch. Špičkový tematický a vysoce zábavný povídkáč, kde mladičká Winona Ryder vyčnívá svou rolí charismatické, neustále klející taxikářky-automechaničky Corky. Zábava je zde zaručena nejen díky skvělé herecké skvadře, ale také díky zasazení jednotlivých povídek do různých světových metropolí. Doporučuju! ()
Pět měst (Los Angeles, New York, Paříž, Řím, Helsinky) a pět povídek zachycuje konverzaci mezi taxikářem a jeho pasažéry. Jednotlivé povídky se odehrávají ve stejném časovém úseku a v každém městě se mluví rodnou řečí daného státu. Podle zdejšího vysokého hodnocení jsem čekal něco mimořádného, ale to se bohužel nestalo. Jim Jarmusch asi není moje krevní skupina, protože se mi od něho zatím líbily pouze snímky Ghost Dog - Cesta samuraje (1999) a Zlomené květiny (2005). ()
Prozatím nejlepší Jarmusch. Přestože je mozaikovitá struktura sofistikovanější ve starším Tajuplném vlaku, Noc na Zemi se líbila už kvůli té nalajkované formě (hodiny > mapa > představa města > taxík) víc. Jedná se o asi nejkouzelnější dialogy o hovně, které však v hloubi duše ukazují krutou pravdu o dnešním, tak různorodým a přeci tak všedním světě. 5 povídek, 4 jazyky, 4 hvězdičky. Některé příběhy mi sedly víc, některé méně. .:Los Angeles:. Už od nastoupení do taxíku průhledná záležitost a nebýt vynikající cinkající jako řetěz a sedící na telefonním seznamu Winony Ryderové, nejspíš bych ani ty dialogy tolik nesledoval. Srovnání dvou společensky odlišných skupin bylo už zpracováno lépe, i když závěrečné "shut up" u mě vyvolalo široký úsměv. [70%] .:New York:. Pro mě nejlepší povídka, která dokazuje, že stará dobrá hádka s všemožnými asshole, fuck you a stfu funguje mnohdy lépe, než dramaticky napsané dialogy. Espozito vynikající, Mueller-Stahl dostal podobný úkol, jako Benigni v Down by Law a pobavil přinejmenším stejně dobře. [90%] .:Paříž:. Nejmelancholičtější povídka se slepou ženou a přistěhovalcem z Pobřeží slonoviny. Bohužel stejně jako v případě Římu, prvních 5 minut je naprosto zbytečných. [70%] .:Řím:. Nebýt roztahaného úvodu, jasně nejlepší povídka. Má spád, Benignimu ta huba jede pořád a jeho hříchy stojí za to. Jestli však jeho osobu moc nemusíte, povídku si znechutíte a stejně jako u LA, i tady je závěr průhledný, jakmile zákazník do taxíku nastoupí. [80%] .:Helsinki:. Vyvážená povídka s přesně vyhraněným tragikomickým stylem. 3 opilci a taxikář se svým trpkým životem. Škoda, že se toho víc nestalo co do obsahu, tečka by to mohla být vskutku famózní a napěchovaná emocemi. [75%] Takřka nesyžetové povídky, tlachání o ničem, magicky vykreslená, pozdní noční hodina. To jsou taháky, proč se na film kouknout. Žádné velké moralizování, žádné velké dějové zvraty, jen pár taxikářů a jejich zákazníků. Střetnou se, popovídají a zase se rozejdou. Jedné noci na Zemi. Na odpočinek, relaxaci a zasmání ideální. ()
Päť menších poviedok, päť nezávislých príbehov odohrávajúcich sa počas jednej noci na Zemi v piatich rozličných mestách - Los Angeles, New York, Paríž, Rím a Helsinki. Najviac sa mi páčil New York (hláškovací uragán) a Rím (nezastaviteľné, spovedajúce sa tornádo Benigni). Zvláštne na snímku je, že aj keď poviedky spolu nijako nesúvisia a ani neobsahujú nejaké extra pointy, vlastne sú to len také dialógy na rôzne témy v taxíkoch, ako celok ma to veľmi bavilo, nemohol som odtrhnúť zrak od obrazovky, hltal som každé slovo, každú jednu hlášku, každú nadávku... Jednoducho všetky mini poviedky vynikajú vlastnosťou lapiť diváka na slovo a vyšperkovaný dialóg. Perfektná robota. 85/100 ()
5 měst pohledem pábitele Jarmusche mě vrátilo do doby, kdy povídkové filmy prožívaly svoji slávu. A jak vidno, byly neprávem opomíjeny a čekaly na svého znovuobjevitele. Noc na Zemi je nádhera, kterou doprovází stejně báječná hudba. ()
Osobně mi bohužel námět tohoto filmu přijde zajímavější než jeho samotné zrealizování. Použitý humor mě moc nebavil, někteří herci mi strašně vadili (och, existuje něco ohavnějšího než Béatrice Dalle?), nesedl mi ani hudební doprovod Toma Waitse, jehož muzika mě nikdy nebrala, a z některých povídek na mě šla spíš nepříjemná tíseň nebo pro změnu trapnost, což na výsledném dojmu taky dvakrát nepřidá. Nemluvě o tom, že povídkové filmy vlastně nemám rád (stejně jako nemám rád žánr povídky ani v literatuře), a je mi to prostě cizí. Tohle není můj cup of tea, bohužel. Objektivně 4 hvězdy, subjektivně o jednu míň. P. S. Nejvíc se mi na tomto filmu líbila Winona Ryder, která je zde vrcholně roztomilá - bože, její postavu nenápadné holky ve vytahané košili s věčně hořícím cigárem v puse si v jejím provedení nešlo nezamilovat! ()
Noc na zemi je skutečně éterický film. 5 povídek, dvě severoamerické, tři evropské, natočené jedním zajímavým režisérem, který nechává rozehrát domovské charaktery vždy ve stejně omezené době, na jiném konci světa (hovořící svým jazykem), vždy kolem jízdy v taxíku. Sem tam to jsou situace jemně humorné, občas smutné, občas perfektně vypointované, ve výsledku hřejivě lidské. Herečtí kolegové z různých zemí jsou přesvědčiví. Vybočuje v podsatě jen exhibice Roberta Benigniho v povídce italské, která společně s tou New Yorskou reprezentují spíš humornější část dílka. Některé situace a dialogy jsou jedním slovem nezapomenutelné a patří k nim třeba slepá Francouzska nebo klaun Helmu(e)t. A přičtu-li k tomu typicky Waitsovskou hudbičku, která nevtíravě hraje pod uši, musí Noc na zemi prostě svých 5 dostat. ()
Tak tohle byla opravdu Lahůdka s velkým L od mistra J.Jarmusche. Snímek skládající se z 5 - ti povídek, odehrávajících se jedné noci v 5 - ti velkých městech ( L.A., New York, Paříž, Řím, Helsinky). Hlavními aktéry všech povídek jsou místní taxikáři a jejich pasažéři. Jarmusch geniálně napodobuje typické styly jednotlivých kinematografií ( počínaje Hollywoodem, přes italskou frašku a konče smutnou povídkou z Helsinek ( přesně ve stylu A. Kaurismäkiho). Divák si zde najde vše. Tento snímek je milý, citlivý, smutný, zároveň opravdu velice zábavný a v neposlední řadě inteligentní! Ač každý příběh zcela jiný, pohromadě to drží vskutku parádně! Hodnocení: L.A. 4* především za vynikající Winonu Ryder v roli taxikářky( ta si to opravdu náramně užívá a já s ní také...) New York: 5* za vynikající duo Armin Mueller- Stahl a Giancarlo Espozito. Při " představovačce p. Helma a p. jojo " jsem měl nepřerušovaný 5 - ti minutový záchvat smíchu:o), Paříž : 4* za vynikající Béatrice Dalle , Řím: 5 * za one man show vynikajícího Roberta Benigniho, Helsinky: 4* za opravdu dojemný a smutný příběh z Helsinek. Když k tomu všemu přidáme vynikající kameru a skvěle zvolenou hudbu Toma Waitse, to vše v režii mistra Jima Jarmusche je postaráno o parádní zážitek! Hodně silné 4*! ()
Na začátku jsem nevěděl, že půjde o 5 "taxikářských" příběhů z různých koutů světa, takže ke konci prvního z nich (s Winonou Ryder) jsem netrpělivě čekal, jestli si udrží nastolenou výbornou laťku. A hle, střih a skok někam jinam... Celkově mají všechny něco do sebe, jsou neotřele vtipné, určitě aspoň 70% nadprůměr; ale zklamala mě má nevědomost, protože jsem byl opravdu zvědav, jak se bude první epizida vyvíjet dál. ()
Souhrn pěti povídek, odehrávajicí se převážně v taxíku: Los Angeles: 60%, New York: 70%, Paříž: 65% (zajímavý kontrast mezi vidomým a nevidomým), Řím: 65%, Helsinki: 60% (předvídatelná historka taxikáře, která mě emocionálně minula). Povídkových filmů moc neznám, kromě tohoto asi jen Čtyři pokoje a Coffee and Cigarettes, ty jsou ale znatelně horší. Celkový dojem: 65% ()
Nie všetko ma dokáže od Jarmusha zaujať, má v mojich očiach "Wendersovský" syndróm minutia sa šálkami kávy. Noc na zemi má tú výhodu, že ak by ma nezaujala jedna historka, za chvíľu nastúpi ďalšia a pravdepodobnosť, že sa mi niektorá bude páčiť, je vyššia, ako "jedna téma pre jeden film". V tomto poviedkovom filme ma dokonca zaujali všetky a to viac, ako som čakal. Sú totiž výborne vypointované, majú hlboké poslstvá a všetky sú svižne natočené. Samozrejme, že vedie Benigni, kto tvrdí, že nie, klame:) ()
toto je úplná povinnosť pre každého, kto si o sebe myslí alebo chcel myslieť, že má rád dobré filmy, nezávislé filmy, klubové filmy skrátka tie kvalitné snímky, ktorých Jim Jarmusch, môj favorit, je kráľom. Skvost kinematografie plný slávnych hercov rozohrávajúcich na minimáonej ploche taxíka úžasné, vtipné, dojemné ale predovšetkým ľudské príbehy s minipointou to všetko doprevádzané hudbou môjho ďalšieho miláčika Toma Waitsa. Toto skrátka musíte vidieť a počuť. ()
Docela mě udivuje, co na tomhle filmu všichni vidí. Z 5 povídek se mi líbila 1 a půl. Zahráno bylo vše velmi slušně. Kamera byla ovšem naprosto debilní. Koukat 2 hodiny na 5 taxikářů, v 5 různých destinací, hovořících 4 různými jazyky, mi zkrátka nepřipadá jako nic geniálního. Film jsem spíše shledal naprosto nudným. Totálně jsem nebyl osloven. Tohle není film, tohle je napovedený filmový experiment. Alespoň hudba za něco stála. LA-odpad!, NY-3*, Paříž-1,5*, Řím-1,5*, Helsinky-1*. Zaokrouhleně 1*. ()
Další Jarmusch a další jeho film, který mě příliš nebavil (kromě Mrtvého muže mě ostatně neoslovil žádný z nich - třeba musím pro pochopení absolvovat pár cest taxíkem...). Nejvíc se mi líbila druhá povídka - a pak také pasáž z Říma, ve které nesnesitelný Benigni žvaní a žvaní a žvaní a v momentě, kdy mluví o svých sexuálních zkušenostech a kněz protáčí panenky, ten moment byl opravdu kouzelný. Jinak - nezájem. ()
Los Angeles (19:07) / Winona Ryder -=- New York (22:07) / Armin Mueller-Stahl -=- Paříž (4:07) / Isaach De Bankolé -=- Řím (4:07) / Roberto Benigni -=- Helsinky (5:07) / Matti Pellonpää .. všichni v taxíku, v noci, pod taktovkou Jima Jarmusche. Skvělá podívaná. ()
O filme, ani o Jimovi Jarmuschovi som predtým nič nevedel a hneď prvá časť ma trochu zaskočila. Ale postupne sa mi mozaika začala skladať až k celkovému nadpriemernému dojmu. Mám síce pochopenie pre problémy spojené s priestorom vymedzeným kabínami piatich taxíkov, ale nakoniec bola to voľba autora. Neprekvapovali ma preto slabšie, ani celkom hluché miesta. K ich preklenutiu prispela aj neprepočuteľná hudba. Ale napriek všeobecnému nadšeniu druhýkrát tento film už vidieť nemusím. ()
Možná jsem udělal chybu, že jsem si tento film nepustil už o mnoho let dříve, moje hodnocení by bylo dnes asi malinko vyšší, ale i tak velice pěkné. Mně osobně se nejvíce líbila posleddní část z Finska, ta byla opravdu ze života, ale i tak Jim, jak je u něho zvykem odvedl opět výbornou práci a rozhodně se nemá za co stydět. ()
15 postav v pěti taxících v 5 světových městech ve stejný čas, ale v různých časových pásmech. Opravdu originální nápad, který je také nadprůměrně zpracován. Jarmusch skvěle vystihl jednotlivé národnosti a města a lze říci, že i bez znalosti jazyka, kterým postavy mluví, se dá poznat země původu. Je těžké jednotlivé povídky nějak srovnávat a vybírat lepší, protože každému sedne jiná, ale za sebe můžu říct, že jsem se nejvíce bavil u New Yorku a samozřejmě v Římě, naopak Paříž se mi moc nelíbila. Finská povídka je chladná, smutná, ale vynikající, povídka z Los Angeles s mladou Winonou Ryder je spíše průměrná. Když se odteď řekne Noc na Zemi, jako první věc se mi vybaví excentrický Roberto Begnini v římském taxíku, protože je to z především on, kdo se zasloužil o 4* od mé osoby. Od začátku do konce je to od něj herecký koncert plný vtipných momentů. Jarmusch se tímto filmem konečně dostal do mé top5. PS: Jistou roli zde sehraje také Československo a Praha. ()
Los Angeles (5*): Úžasné pohlcení do noční atmosféry od počátku! Navzdory tomu, jak mi věčně žvýkající a kouřící mladá taxikářka nebyla nejdřív moc sympatická, se z úvodní povídky vyklubal velmi pěkný pocitový zážitek. Nesmírně mě upoutal už způsob, jakým režisér nás seznámil s postavami před tím, než na sebe (po skončení telefonátů) narazily a celá noční cesta dvou žen v jednom taxíku plyne navíc ve skvělých dialozích až do konce. New York (5*): Armina Muellera-Stahla bych v komedii a podobně svérázné postavičce s baranicí a klaunským nosem navrch nečekal... ale zhostil se toho skvěle a v trampotách emigranta se svým autem, v špatně sehnaném džobu mě nesmírně bavil, stejně jako celá humorná povídka, kdy se během jedné cesty zase toho ve společnosti dalších osobitých postav spousta přihodí a vyústí. Paříž (3*): Prostřední povídka mi připadala nejzábavnější v úvodní části během střetu afrického černocha s černochy americkými. Cesta se slepou pasažerkou má sice též kouzlo, ale skončí jaksi bez uzemňujícího závěru. Řím (3*): Neeeeé... proboha, neee! Zařval jsem šeptem, když se mi na obrazovce zjevil Roberto Benigni a začal se svým trapně výstředním egem mluvit sám k sobě a za každou větou šíleně prdět ústama. Viděl jsem ho podruhé a potvrdil si, že komiku tohoto pána prostě nesnesu. Celkový dojem naštěstí pozvedává výborné černohumorné vyústění a v souvislosti s tím i ten vítězný pocit, že jsem na rozdíl od někoho jiného Benigniho šarádu se zpovědí za volantem úspěšně přežil! :o) Helsinki (3*): Nezáživný Matti Pellonpää mě sice narozdíl oproti výstřednímu Benignimu tak neštval, ale že by si mě získal, říct nemohu. Vlastně ani ti zbylí buranští Finové na scéně (lépe řečeno v autě) mi nějak sympatičtí nebyli a to je asi důvod, proč mě ta povídka tolik nenadchla. Ale jako skoro každá mě něčím hodně upoutala, tak tady určitě dotvořením atmosféry zasněženou cestou kolem a skvělým závěrem. // SHRNUTÍ: Po dvou naprosto bezvadných povídkách mě trochu zklamalo, že ty zbylé mi až tolik pozitivně nepadly do noty, ačkoliv jedinečná atmosféra se vane celým filmem (a krásně jí v závěru ještě výrazněji podtrhne i ústřední píseň), skvělé momenty lze najít v každé. Díky oné atmosféře a všemu skvělému po skončení cítím, že budu mít tento film přes ty výkyvy mít docela rád a nejen skrze průměr hodnocení, ale i pocitově mi vychází na 4 hvězdičky. [80%] ()
Člověčina na pět způsobů, chyběli mi jen Eskymáci a suši. ()
Reklama