Réžia:
Klim ŠipenkoKamera:
Ivan BurlakovHrajú:
Vladimir Vdovičenkov, Pavel Děrevjanko, Alexandr Samojlenko, Marija Mironova, Oksana Fandera, Ljubov Aksjonova, Alexandr Ratnikov, Valerij Filonov (viac)Obsahy(2)
Na obežnej dráhe Zeme sa odohráva extrémne napínavý príbeh. Film je založený na skutočných udalostiach. Let na stanicu Saľut 7, ktorý sa uskutočnil v roku 1985, je považovaný za najťažší let v histórii kozmonautiky. Vesmírna stanica Saľut 7, ktorá obieha okolo Zeme v bezpilotnom režime, náhle prestáva reagovať na signály z centra riadenia vesmírnych letov. Bolo rozhodnuté vyslať na obežnú dráhu záchrannú expedíciu. Vesmírna posádka má za úlohu nájsť mŕtvu stanicu a ako prvá na svete sa spojiť s 20-tonovou neovládateľnou hrudou ocele. Astronauti si uvedomujú, že šance na návrat na Zem sú mizivé. Táto riskantná cesta je však jedinou možnosťou. Ich úlohou nie je len kontaktovať stanicu Saľut 7, ale ju aj oživiť. Dokážu dvaja ľudia zabrániť pádu stanice na Zem a katastrofe netušených rozmerov? Záchranná expedícia na oribte sa mení na napínavý a nebezpečný experiment. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (191)
Zdá se, že rusové mají v oblibě kosmonautický filmy, protože krom tohoto byl ve stejným rice ještě uveden film Vremja pěrvych, který se povedl o třídu více. Na Saljutu mně nejvíc vadila ta vražedná kombinace kopírování rukopisu Míši Baye a televizní lacinosti. Vůbec nechápu, proč rusové nezůstali svý, protože jejich filmařská síla je v geniálním obrazovým provedení s syrovějšího způsobu vyprávění. Já to vidím na ušmudlaný tři hvězdy, za některé kvalitně natočený scény, ale nezaručuju, že to v budoucnu o jednu hvězdu nesnížím. ()
║Rozpočet RUR 400miliónov ($7miliónov)║Tržby Celosvetovo $13,511,000▐ Máme tu Ruskú odpoveď na Gravitáciu. V celku zručne natočenú vesmírnu drámu o záchrane doničenej družice, ktorá by mohla spadnúť do zaludnených miest. Technicky na úrovni a užijeme si tu pár dobre vypätých scén. /60%/ ()
Ruská odpověď na Americkou Gravitaci. Rusové rozhodně nejsou na tom vůbec špatně. Z technického hlediska jsou na tom výborně, herecky také slušné a objeví se zde i pár vypjatých scén. Na vyšší hodnocení mi však něco chybělo. Solidních 65% ()
Da, takiji serjozniji geroji pojechali v kosmos. Mám ty ruské kosmické filmy celkem rád, Gagarin i Vremja pěrchych se mi líbili poměrně hodně. Bohužel v tomto případě se tvůrci spíš než do vesmíru vypravili do holyvůdu, a to do té jeho horší části. Nedivím se Džanibekovovi a Savynichovovi, že se od filmu distancovali. Ona ta samotná záchranné operace byla sama o sobě kus řemesla a odvahy a nebylo třeba ji vyšperkovávat postupy ze science-fiction. Být to úplná fikce, prosím, ale vylepšování reality v zájmu "dramatičnosti" nemám zkrátka rád. Ne že by film byl špatný jako takový, napětí je vystavené v některých scénách výborně, zejména při připojení či při scéně katarze "takhle spravujeme ruské kosmické stanice" (ano, i Armageddon se připomene). Kupodivu i ten rodinný melodram je mi ve slovanském podání nějak bližší a přirozenější než od hochů a dívek zpoza velké louže, ale proč si přidávat tam, kde to absolutně není nutné. Pro mou zálibu v kosmonautice nemůžu dát míň než tři kousky, ale v jiném žánru bych byl přísnější. P. S. Takhle to bylo doopravdy: https://www.youtube.com/watch?v=8EPbJRsN1Zk ()
“Salyut 7”, bola poslednou orbitálnou stanicou, ktorá bola v roku 1982 vypustená na obežnú drahú. Celkovo ju navštívilo viac ako 20 kozmonautov. Potom ako ju v júni 1985, opustila jedna z posledných posádok, bola jej drahá letu nečakane narušená. Po prechode atmosférou, tak hrozil nekontrolovateľný voľný pád na zem. V čase studenej vojny medzi “SSSR” a “USA”, daná katastrofa neprichádzala v úvahu. Dvojčlenná Ruská posádke kozmonautov, Vladimír Dzhanibekov a Viktor Savinykh tak boli opätovne vyslaný do vesmíru, aby prevzali kontrolu nad “Salyut 7”. Toto je príbeh, ktorý zachytáva samotný dramatický priebeh udalostí. Skutočne, po vizuálnej stránke, z trojice ruských filmov o “kosme”, je tento najvydarenejší. Z pohladu príbehu disponuje každý jeden z nich silnými aj slabými stránkami. Podľa mňa sú skoro všetky na jedno kopyto. Čiže viac než solídne spracované, pozornosti jednoznačne hodné! ()
Další z typických produktů moderní ruské blockbusterové kinematografie, kterou charakterizuje ambicióznost v oblasti technického zpracování, nostalgická idealizace sovětské minulosti a kontraproduktivní snaha být hollywoodštější než Hollywood - ta se negativně projevuje jednak v potlačování kulturních prvků, které by ruským filmům dodaly nějaký jasně rozpoznatelný "ruský" charakter a jednak v přepálené (melo)dramatičnosti, která nesedí ke zpracovávané látce. Právě příliš přehnaný tlak na emoce a velkolepost ze Saljutu-7 trčí obzvláště očividným a nepříjemným způsobem. Namísto toho, aby film z inspirace reálnými událostmi těžil ku svému prospěchu, působí nakonec daleko méně uvěřitelně a více vyfantazírovaně než kompletně smyšlená Gravitace, která byla očividně jeho největší stylistickou inspirací. Ještě více si Šipenko a jeho tým ublížili pokusy dodat filmu pseudo-hluboký, "duchovní" rozměr skrze několik výjevů, které mají blíž spíše k lacinému pulpu. Smutně nekritický pohled na Sovětský svaz se pak projevuje zejména ve stylizaci mizanscény - SSSR 80. let ve filmu vypadá jako docela moderní země s vysokou životní úrovní a mladší diváci, kterým nic neřeknou ikonické artefakty jako je medvěd Míša z moskevské olympiády roku 1980, podle mě musí mít docela problém s určením, v které době se vůbec příběh odehrává. ()
To je legrační! Tam, kde má skvěle vygradovaná Gravitace ty zdaleka nejvypjatější finální scény se Shenzhou, mrtě akčního napětí a tuny parádních digitálních efektů, tam má Saljut-7... mlácení kladivem do ocelový trubky? To chce odvahu. Zbývá nám tak jen sice dost utahané, ale pořád koukatelné vesmírné drama s několika napínavějšími momenty. ()
"Na zemi by som toho chrobáka rozmačkol, tu je mi ho ľúto..." Rusi ukázali, že naozaj vedia držať krok i s tou najkvalitnejšou US produkciou. Ruská odpoveď na film Gravitácia sa vydarila, nemám veľmi čo kritizovať, snáď len ten často spomínaný americký záver, ktorý vadí väčšine užívateľov. Dobrá scéna s napojením Sojuzu, požiar, pitie vodky a pobaví letiaca hra z našich detských komunistických čias-" No počkaj". S malými úpravami to mohol byť kult. 80%. ()
Zatraceně dobře natočené vesmírné Inferno! Tolik špatných rozhodnutí při tak výsostně citlivém problému bolí... ()
S velkou skepsí jsem k tomu přistupoval, ale nakonec opravdu moc pěkné. Kupodivu se podařilo skloubit americký thriller s ruskou pozvolností a zadumaností. ()
Technicky naprosto srovnatelné s hollywoodskou produkcí, jen zbavené tuhého nátěru patosu, výborně gradované akční scény a závěr, ehm, jak to jen slušně říci, no takový hollywoodský včetně toho ukrutně blbého potlesku. ()
Ďalší z napínavých príbehov z kozmického priestoru. Zaujímavé, že sa filmy americkej a ruskej produkcie začínajú podobať, a to nielen technickým stvárnením, ale aj mentalitou účinkujúcich. Jedna i druhá superveľmoc majú potrebu riešiť si svoje komplexy, zvýrazňovať svoje úspechy a robiť to tak, aby to príliš neklalo oči. Lebo pátos, vlastenectvo i hrdinstvo koncových pracovníkov a jemná kritika aparátčikov sú v týchto filmoch neodmysliteľné.Film bol pozerateľný, len tá nedisciplinovanosť a ľahkovážnosť kozmonautov mi nekonvenovala s ich statusom. ()
Američania vedia do toho vložiť viac toho hrdinstva, pátosu a emócií. Tu sa to priam hodilo, no okrem záverečných 15 minút mi to prišlo dosť také suché až únavné. Určite však lepšie než taká Gravitácia, film má svoju úroveň aj bez pompéznosti a veľkej glorifikácie. A Rusi si svoje povestné kladivo presadili aj vo vesmíre. ()
I rusové mají svůj kvazi interstellar, respektive dneska spíš First man (2018), akorát to není tak suchý. Realistický pohled na věc jedné orbitální stanice a problémů vesmírných rozměrů. Scénka se sklenicí u balkonu - k nezaplacení. ()
Ruské Apollo 13, skřížené s Gravitací. Jen se na ty Rusáky kouká o něco hůře než na Američany. ()
Hodně, hodně dobré! To, že Rusové točí kvalitní snímky, je možná pro někoho překvapení, ale já už je sleduju pár let a jejich filmy jsou naprosto srovnatelné s těmi hollywoodskými. Tentokrát nám naservírovali vesmírné dobrodružství o vesmírné stanici Saljut 7. Příběh, efekty, herecké výkony i hudba jsou na skvělé úrovni. Je to také dost emotivní, opravdu se to povedlo. ()
Ruská varianta na sci-fi filmy obstála na výbornú. Peripetie sovietskej družice Салют-7 ( Saljut-7 ), ktorá stratila spojenie s ústredím a hrozilo, že nekontrolovateľne padne na Zem. To sa pochopiteľne nemohlo stať, a dôvody neboli v prvom rade ohrozenie ľudí, ale politický boj s američanmi o nadvládu vesmíru... Ruská kinematografia ide v posledných rokoch míľovými krokmi dopredu a tento film je toho dôkazom. Triky, družica, otvorený vesmír... technicky dokonalé a potešil aj samotný príbeh, ktorý má v sebe humor, vypäté scény aj dramatickosť počas celého filmu. ()
Už ten fakt, že Rusové změnili (zfiktivnili) jména všech zúčastněných kosmonautů (a kosmonautky), dává jasně najevo, že tohle je fikce a nic než fikce, i když inspirovaná skutečnou událostí. Pro zajímavost jeden z oněch dvou přeživších vesmírných gerojů sám osobně nedávno prohlásil, že pravda ve filmu je tak 60%, zbytek je prý Hollywood... tedy Mosfilm. Já bych si nesměle tipnul, že ten poměr bude spíš opačný. Ale popravdě je mi to putna, protože tohle se Rusům fakt povedlo a já kvůli lepému vizuálnu prominu třeba i ten místy přepálený patos. Jen ta moje 60 palcová bedna byla na takovýhle velkofilm poněkud malá, tohle by chtělo pořádný plátno a nejlíp ve 3D. Mimo hlavní děj jsem si dobře užíval i některé jemné detaily (kosmonaut pařící kdysi slavnou ruskou digihru s vlkem a zajícem, olympijský medvěd coby neoficiální indikátor stavu beztíže), ale nejvíc mě dostalo finále. Když dva molodci mašlovali na orbitu kladivem do trubky ("Davaj! Ješčjo raz! Davaj!"), když pak naskočila elektřtina a spustila Alla Pugačova, když si ti dva borci zasalutovali s posádkou nepřátelského (tehdy ještě) Challengeru, když se dole na Zemi v sovětském kosmickém středisku všichni šťastně objímali a když k závěrečným titulkům procítěně pěl můj milovaný Voloďa Vysockij, zažíval jsem kvalitní diváckej organismus. ()
Nějak mě to neuchvatilo, neříkám ze filmy na tenhle způsob jsou zlé ale mě tady ten dramatický vesmírný příběh prostě za srdce nevzal. I když je snaha aby byl smutný a příběh co nejlíp natočený mě za srdce nechytl. ()
Technicky si Saljut v ničem nezadá s hollywoodskou produkcí, což je vlastně u ruských filmů z poslední doby zcela běžný jev. K hercům nemám nejmenší námitky a Vdovičenkov mě baví už od dob Brigády. Když dojde na vypjaté chvíle ve vesmíru, je se na co dívat a líbilo se mi, že vzdor dobovému zasazení je příběh prost nějaké výraznější propagandy. Nicméně toho kosmického blbnutí tu bylo na můj vkus až moc. Ze začátku mě to bavilo, ale pak to bylo až na některé momenty monotónní. To platí i o dění na Zemi resp. v letové centrále. Místy zábavné, ale poté jsem měl stejný problém jako s tím nahoře. Nicméně i tak se jedná o hodně solidní počin a i když to byli Sověti, držel jsem klukům palce. A to se počítá. 65% ()
Reklama