Réžia:
Harald ZwartScenár:
Petter SkavlanKamera:
Geir Hartly AndreassenHudba:
Christophe BeckHrajú:
Thomas Gullestad, Jonathan Rhys Meyers, Mads Sjøgård Pettersen, Martin Kiefer, Marie Blokhus, Julia Bache-Wiig, Harry Van Gorkum, Vegar Hoel (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Skupinu dvanástich vojakov vycvičili v Británii na špeciálnu misiu s cieľom vykonávať sabotážne akcie na nemeckých základniach v Nórsku. Spolu o ôsmimi tonami výbušnín a materiálu ich nalodili na rybársku bárku Brattholm a v marci 1943 vyslali k brehom Nórska. Lenže operácia Martin bola prezradená a Brattholm sa ocitol pod paľbou nemeckej hliadkovej lode. Po krátkom a nerovnom boji sa loď so spojeneckými vojakmi potopila. Jedného z nich zabili, desiati sa vzdali nemeckej presile na brehu a jednému sa podarilo utiecť. V tejto chvíli sa začína osobný príbeh Jana Baalsruda (Thomas Gullestad), príbeh o neskutočnej odvahe, vôli prežiť, fyzickej výdrži a súdržnosti miestnych obyvateľov, ktorí čelia nemeckým okupantom. V pustatine severného Nórska má zranený, zoslabnutý a premrznutý Jan jediný cieľ - uniknúť gestapu, ktoré mu je v pätách, a prekročiť hranicu s neutrálnym Švédskom. Okrem vojakov wehrmachtu ho však prenasleduje aj jednotka SS, ktorej veliteľ Kurt Stage (Jonathan Rhys Meyers) je povestný svojou diabolskou schopnosťou dopadnúť každého utečenca a doteraz mu ešte žiadny cieľ neunikol. Ako sa skončí tento nerovný súboj dvoch výnimočných mužov? (TV JOJ)
(viac)Recenzie (240)
Šokující, neuvěřitelný - ale pravdivý příběh! Když už si člověk říká, že už viděl snad všechno, tak dojde někdo s něčím novým. Výborný dobrodružný thriller! Oba palce nahoru! ()
Myslím, že z fyziologického hlediska opět ne, soudruzi. Tohle by nedal sebenemrznoucí Nor, ani kdyby byl od přirození antiseptický a chlastal Fridex. A tak nám ten skutečně skutečný příběh cestou někde nabobtnal do záškodnického ledního medvěda. Ale jebat. Tedy pardon, chtěl jsem samozřejmě říct „ambivalentní determinace je ad hoc na místě“. V těchto zkurvených vedrech, kdy jeden netouží po ničem jiném, než se plazit Arktidou do Švédska, je to milý vizuální nanuk, který aspoň na chvíli vychladí spečené sítnice. Hezky natočený, kulantně zahraný, akorát po hodině začne být to neustálé plazení prokládané „Hajtla! Osopo, nefiděla ste tu irgendwo partyssan?“ „Filetuju sledě.“ „Osopo, ich hab‘ gefragt, jestli fy tu nefiděla partysan!“ „Až je nafiletuju, dám je do sudu.“ „Áááá, sut! Prochledat!!! Nichts? Verdammt, tak dem na další farma.“ dost napiču. Tedy pardon, nevím, co to se mnou dneska je, chtěl jsem samozřejmě říct „naračně monotónní“. No a vy začnete roupama přemýštet, co by bolelo víc, jestli kdybyste si zahradnickýma nůžkama ustřihli na noze neomrzlý malíček, nebo omrzlý. Nic, přežil jsem to se všemi třemi prsty, tudíž roztomile vymražená trojka. ()
Je neuvěřitelný jaký příběhy dokáže válka napsat. Nechce se mně ani věřit, co všechno hlavní hrdina přežil, já bych zdechnul určitě v první minutě. Touha přežit musí být asi největší šíla, kterou je člověk schopen ze sebe vyprodukovat, protože jinak si tento příběh nedokážu vysvětlil. Válečný film to je pouze tím, že příběh se odehrává ve válce a náckové tam pěkně přitápí pod kotlem, ale spíš se jedná o outdoorovku. Chvála jde především na Jonathan Rhys Meyerse, ten si toho gestapáka dal fakt s gracií a velkolepá kamera, přechod zvířat přes hranici to už prostě nešlo líp nesnímat, úplně jsem chrochtal blahem. Do Norska posílám palec nahoru. ()
Přesně v tom duchu klasické norské kinematografie. Epické, velikášské, prostě perfektně natočený příběh z období druhé světové války, kterému se snad ani nechce věřit, protože místy působí až absurdně neuvěřitelně. Ostatně jako kolikrát válka samotná. Navíc s nádhernými kulisami, výborným scénáristickým spádem a akčními sekvencemi, na které nebudete chtít zapomenout. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo $9,567,121▐ Drsný na kosť mrazivý útek pred náckami. Ten 12 si toho teda zažil aj nadmieru. Harald Zwart keď má chuť vie dobre točiť. Jonathan Rhys Meyers si vychutnáva úlohu zlosyna. /70%/ ()
„VNESL JSTE DO NAŠICH ŽIVOTŮ ZNOVU NADĚJI…“ /// Norský válečný drama o operaci „Martin (Red)“. Není čas zaobírat se detaily, jsme na pláži, a Němčouři maj oněch 12 norskejch odbojářů v hrsti. Ovšem Jan Baalsrud zdrhá… Zdrhá norskou zimní krajinou, takže žádná vopalovačka, navíc tam nechal kus nohy, takže nezdrhá lehkým krokem maratónskýho běžce… plave v moři, jede lavinou… kam se sere Meresjev. Užijeme se trpících hrdinů, hnusáckejch fašounů a odvahy obyčejnejch lidí, bez kterejch by tohle neuvěřitelný dobrodružství Jana Baalsruda (za světový války) nedopadlo dobře. Vlastně furt je tady nějaká dramatická situace a nebejt to jakože doopravdy, tak bych možná pochyboval. Tohle by měli pouštět v Norsku těm „svejm“ Iráčanům, Somálcům, Syřanům, Afgháncům, Lybijcům atd, atd…, aby viděli, jak se bojuje za národní identitu a hrdost! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Knihu „Jan Baalsrud and Those Who Saved Him“, kterou napsali Tore Haug a Astrid Karlsen Scott číst nebudu. 3.) Chcu zjistit, jestli je lepší bejt ztracenej v džungli nebo za války v Norsku. 4.) Thx za titule „J.e.t.h.r.o“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Norská Survival pecka z druhé světové války! Válka byla krutá, drsná a nepříjemná, ale měla jedno pozitivum- Alespoň vzniklo nespočet kvalitních filmů a dech beroucích příběhů a tenhle je jedním z nich. 12 Norských sabotérů je chyceno gestapem, ale jednomu z nich se naštěstí podaří uniknout a to se nelíbí hlavnímu Náckovi Meyersovi, který je proslulý tím, že mu nikdo nikdy neutekl a udělá cokoliv, aby jej našel. Klobouk dolů před hlavním hrdinou Janem Balsrudem, co vše dokázal přežít je až neuvěřitelné a poklona všem místním lidem, kteří mu pomohli i za cenu, že jim hrozila smrt. Film je perfektně natočený, skvěle vygradovaný, napínavý od začátku do konce podpořen vynikajícími hereckými výkony jak hlavní hrdina tak hlavní záporák Meyers, který hraje nácka na podobně solidní úrovni jako Christoph Waltz v Hanebných Panchartech a není nouze i o akci či nervydrásající scény. Pro mne Revenant číslo dva, akorát místo Westernu, zde máme Druhou Světovou. 85% ()
Film začíná slovy: "Nejneuvěřitelnější na tom je, že se to skutečně stalo". Přesně tak jsem to cítila i já. Byly tam situace, kdy jsem nevěřila, že je něco takového možné přežít a přece se to opravdu stalo. Nevím do jaké míry to bylo trochu přikreslené, ale i kdyby jen zlomek byl pravdou, tak to byla síla. Thomas Gullestad hrál tak přesvědčivě, že to na mě blikalo téměř dokumentárně. Nedovedu si představit jak probíhalo samotné natáčení, protože ta zima byla podle mě skutečná. Snad jen chvílemi jsem zaváhala a byla jsem přesvědčená, že sníh musí být v některých momentech umělý. Jako skutečnou osobnost v dějinách Norska, Jana Baalsruda obdivuji. S takovou zarputilostí jakou on bojoval o svůj život je opravdu až zázračný. Se stejnou zarputilostí o jeho život usiloval gestapák, kterého hrál Jonathan Rhys Meyers a mohu napsat, že byl také grandiózní. Suma sumárum to byl nervák od začátku po poslední klapku. Byly chvíle, kdy jsem musela zavírat oči a nebo jsem měla husinu po celém těle a to se u filmu cení ()
Válečný survival Den 12. mann vypráví pravdivý, byť jen těžko uvěřitelný příběh Jana Baalsruda, symbolu norského odboje. Hlavním zdrojem Baalsrudových útrap však nejsou nacisté, nýbrž nesmlouvavá severská příroda, která decimuje jeho tělo. Dramatizace se vydařila takřka na výbornou a i přes 135 minutovou stopáž bych zde marně hledal hluché místo. Při pohledu na gangrenozní běs v hotelu Savoy dokonce zaplesalo i mé hororové srdce. Škoda místy dosti náznakovité psychologie postav a vágní vnitřní motivace hlavního hrdiny. Baalsrudova nezdolná touha přežít je jistě obdivuhodná, ale co ji takovou měrou pohání? A proč postavy nacistů připomínají jednorozměrné padouchy z marvelovských komiksáren? Uděluji čtyři silnější hvězdy. ()
Nepochybuju o tom, že mají zástupci severských národů větší odolnost vůči nižším teplotám, zvlášť když mají tuhý kořínek a výcvik k tomu, ale přece jen…kámen úrazu tohoto filmu je hrdinova zdánlivá nesmrtelnost. Do jaké míry mu ji ještě budete věřit, nebo vůbec onomu tvrzení o pravdivosti (některé věci jdou hůře skousnout, ať už se tím „skutečným příběhem“ film ohání, jak chce, nejvíce mi asi v žaludku ležela ona „sněť“…snad jen proto, že nejsem vyučen v medicíně). Nicméně, i když jsem v předchozích řádcích spíš kritizoval, film jako takový mě navzdory výše zmíněnému dost bavil. Když odhlédnete od těch řekněme „problémových“ scén, jedná se o hodně intenzivní, surový zážitek, a i přestože víte, jak vše celé dopadne, napětí rozhodně nechybí a film vás vtáhne. To, že své „odehraje“ i norská příroda, je pochopitelně velká výhoda, ovšem snímek zdaleka nespoléhá jen na ni (ačkoliv některé záběry a scenérie byly opravdu úchvatné). Dávám trochu váhavé slušné 4*, kdo bude více „věřit“, může si i přihodit. ()
Síly ztrácející norský diverzant Frodo putuje skrz armádu nacistických skřetů k Hoře osudu zvané Švédsko a nebýt hrdinství Samů Křepelků, kteří mu pomáhají tu tíhu symbolu odboje nést, nikdy by cíle nedosáhl.. Zfilmování příběhu o nezlomné vůli Jana Baalsruda mi přineslo dvě pozitiva. Způsob nasnímání přírodních scenérií a výkon Rhyse Meyerse v roli duševně nestabilního Černokněžného sturmbannführera Angmaru. Problém ovšem je, že tenhle norský Revenant se zhruba od „hotelu Savoy“ začne utápět v monotónnosti a souboj muže, který se gangréně směje do očí, vetuje hlad a na mráz ukazuje dlouhý nos proti bezradným nacistům, kteří jsou nebývale nedůslední, sebelítostní a obligátně si vyhrožující východní frontou, ztrácí i vzhledem k prozrazenému osudu hlavního hrdiny na dynamice a naléhavosti. Den 12. mann určitě pozvedne norské národní cítění, ale v širším filmovém měřítku nenabízí trvalejší hodnotu.. ()
Den 12. mann ma ani nemohol sklamať, kombinácia tématiky, kedy nezlomný jedinec čelí drsnej prírode, obdobia vojny a s tým súvisiacich problémov a navyše to všetko v severskom prevedení a presne tak to aj dopadlo, výborne. Tu som už od samotného začiatku vedel, že ma to bude veľmi baviť, prekvapilo ma, že aj pri tejto výrazne nadpriemernej dĺžke tu vôbec netreba na nič čakať, hlavný hrdina po chvíli zostáva sám, čelí nespočtu problémom a tak je divák rovno vtiahnutý do deja. Film sa vôbec nevenuje žiadnym odbočkám a dokonca vlastne ani výraznejším flashbackom, práve naopak, neustále sa drží len jednej línie, tej hlavnej a tá je zvládnutá výborne. Film ani na chvíľu neupadne do stereotypu, hlavná hrdina behom svojho putovania prejde veľkú vzdialenosť, musí čeliť množstvu problémov, ktoré mu robí príroda a samozrejme aj nemci na čele s vytrvalým dôstojníkom, ktorý sa nikdy nevzdá a chce ho dostať za každú cenu a tak mi to po celý čas prišlo nadmieru atraktívne, pestré a napínavé, že by som tu nemenil snáď vôbec nič, každú chvíľu sa objaví nejaká vydarená situácia a veľmi sa mi páči, keď sa človek nikdy nevzdá a bojuje o prežitie a tohto som si tu užil do sýtosti a až na pár situácií aj v uveriteľnej podobe. Film podporia aj postavy, hlavný hrdina je perfektný, neustále som sa o neho obával a fandil mu, ale nejde len o postavu, ale aj samotný herec, ktorý to zahral skvelo a nechýba mu charizma. K tomu Jonathan Rhys Meyers ako nemecký dôstojník a dostatok sympatických vedľajších postáv, hlavne spomedzi tých, ktorí hlavnému hrdinovi pomáhajú. Kvalitných dobrodružných scén je tiež plno, príroda tu dáva zabrať a napríklad taký útok lietadla v kombinácii s lavínou sa teda mimoriadne vydaril. Režijne tu nemám absolútne žiadnych výhrad, skvelo natočené, nádherné prostredie, tu sa dá len chváliť. Takže filmu nedávam plno hodnotenie len preto, lebo som pri ňom nepociťoval až také nadšenie, aké bežne pri tých najlepších filmoch mávam, ale inak ma nenapadá vôbec nič, čo by som tu mohol vytknúť, prvotriedne zvládnutá žánrovka. 80% ()
Solidárna pomoc bežných Nórov, ktorí sa vzopreli všadeprítomnému gestapáckemu dozoru, aby pomohli unikajúcemu sabotérovi, je záslužná. Severská lokácia, všadeprítomné hory, ľadová voda, sneh, soby a polárna žiara. To všetko je fajn. Ale ide len o fajn kulisy. Samotný príbeh je taký dosť vajatavý, kolísavý. Bez atraktívneho prostredia pomerne všedný film z II. svetovej o utečencovi napriek obrovskej presile. Viacero opakujúcich sa motívov (prehľadávanie domov, skrývanie sa u miestnych, výmena ponožiek) postupne nudí. Spomienky na minulosť nepríliš presvedčivé, nevyvolajú emočnú reakciu smútku po stratených druhoch. Pozeralo sa na to však napriek výhradám dobre. Najmä vďaka geografickému umiestneniu. Scéna so stádom sobov skvelá. Alternatívne názvy filmu - Prsty; Prezliekanie ponožiek. ()
Tyhle látky, kdy někdo musí něco v nehostinných podmínkách překonat (a je jedno, zda třeba ztroskotá, spadne s ním letadlo nebo prchá před nacisty) a sáhnout si na fyzické i psychické dno, jsou vesměs plné syrových scén, rozmáchlé kamery a výborného hereckého výkonu ústředního „bijce“. Tohle drama z 2. světové války není o moc jiné. Ovšem stejně jako jinde (zároveň) trpí rutinními úkony, opakujícími se překážkami, utahanými scénami i nedostatkem emocí. Za mě pak chybí, že dotyčnému houževnatému hrdinovi nefandím, nebojím se o něj. A beru to „jen“ jako dobře natočenou (místy nudnou) lekci historie. Příběh o vůli přežít a obětavosti jednotlivce i odvaze norského lidu vypráví o členu norského komanda Janu Baalsrudovi, který jako jediný unikne svištícím německým kulkám, musí překonat ledovou pustinu a dorazit do neutrálního Švédska. Dostal jsem zhruba to, co jsem očekával. Solidní tři hvězdy, na čtyři ale nejdu. ()
“Najneuveriteľnejšie na tomto príbehu je to, že sa naozaj stal”. Táto veta z úvodu, Vám bude rezonovať v hlave po celú dobu sledovania tohto snímku. Miestami pomalšie, miestami rýchlejšie, no zato dostatočne zaujímavé nato, aby sa divák nenudil. Najväčším plusom jednoznačne “Nórsko” ako také, a jeho “bezcitná”, krutá príroda. Na “nefanúšika” vojnových filmov, viac než spokojný .. ()
Film jsem viděla už před několika lety, ale nehodnotila jsem. ()
Wau!! Toto bola bomba! Naposledy som takto žasol pri severskom Under Sandet. Medzitým som videl zopár vojnových filmov, ale ani jeden nebol tak intenzívny, ani jeden ma nedokázal naplno pohltiť. Mám veľmi rád i dobrodružné filmy, preto som bol z filmu úplne mimo, pretože sa navzájom previazali dva moje najobľúbenejšie žánre. Ak by potencionálny divák nevedel , kam si film zaradiť, tak film pripomenie hlavne Biele peklo alebo Útek zo Síbíri. Niekto neveriacky krúti hlavou, čo všetko dokázal hlavný hrdina prežiť, ale treba si uvedomiť, že ak ide človeku o holý život, dokáže neuveriteľné veci. Tak je to aj s tou scénou v ľadovej vode, kde väzňom hlavný záporák, inak výborný J.R. Meyers, meria čas. S vedomím istej smrti by každý z nich vydržal vo vode o dosť viac...Je tu mnoho výborných scén, poteší i dosť hororová atmosféra v "hoteli Savoy", ale výborná správa je, že film klape naplno aj v scénach v ktorých sa nič mimoriadne nedeje. Má to tempo, atmosféru, výborné herecké výkony i krásne severské a horské lokácie. Veľký priestor dostáva i nemecká strana a to je dobrá správa, pretože tým pádom má hon na tohto človeka omnoho silnejší náboj. Režisér H. Zwart zatiaľ nič mimoriadne nenatočil, ale toto mu fakt vyšlo. Skvelý film, akých nikdy nebude dosť. 100% čistých jak čerstvý severský sneh... ()
Ugh ! Tak to zase bylo něco. Severské filmy jsou prosluslé svými mrazivými thrillery a detektivkami, ale my válečníci víme, že umí točit setsakradobré válečné kousky (samozřejmě stejně mrazivé! :-). Nejeden z nich hravě strčí do kapsy nějaký ten americký blocbuster a to se o něm často člověk ani nedozví. Tímto opět děkuji kamarádovi desademu za echo! Jak jsem říkal, Norové umí. Přesvědčili o tom už např v seriálu z roku 2015 Kampen om tungtvannet, nebo v další skvělé věci z roku 2012 Into the White. Všechno jsou to hvězdně hodnocené záležitosti a tak jsem rovnou čekal něco mimořádného. Za války se cvičil ve Skotsku pod taktovkou instruktorů commandos nejeden výsadek. To se týkalo i nás a naši kluci ze všech těch výsadků s názvy rozličných prvků byli cvičeni také tam. Odtud se speciálně vycvičení muži rozesílali po celé okupované Evropě, nejčastěji do svých zemí. U Norů tomu nebylo jinak. Tohle je příběh jednoho takového výsadku. V případě neúspěchu (ale vlastně i úspěchu) byla jediná úniková cesta do ,,neutrálního'' Švédska odkud už pak nebylo až tak složité své muže dostat zpět do Anglie. K hranicím Švédska tak spěchal nejeden odbojář, člen sabotážní skupiny či sestřelený letec... U záškodnických výsadků však hrozilo, že když vás chytí, budete popraveni. Hitler šílel z úspěchů SAS a commandos a nařídil každého kdo bude chycen a nebude v uniformě aby ač voják byl navzdory Ženevské úmluvě zastřelen. Mělo to být pro výstrahu ostatním, že s nimi nebude nakládáno jako s klasickými zajatci. Bohužel k tomu bylo často přistupováno i když vojáci na sobě měli speciální commandos obleky a je evidentní jako paniku Němci z těchto záškodnickcýh operací měli. V roli esesáka se nám tu objevil Jindra Tudor :-) Jonathan Rhys Meyers a já jsem byl moc rád, že filmaři ustoupili od zažitého klišé, že esesácký velitel musí být modroký bloďák. Stejně tak potěšila svastika na ocase JU88. Prostě tohle byl válečný film se vším všudy a nemohu jinak než dát za 5 hvězd ! * * * * * ()
Dostal som zhruba to čo som očakával - náckov, ktorý všetkých nekompromisne postrieľajú, dvanásteho muža, ktorému sú v pätách a tuhu mrazivý Nórsku zimu, s ktorej tuhne krv v žilách. Aj keď je to natočene skutočne pekne a drsne a aj keď mám ten žáner rád, nebavilo ma to toľko ako by som chcel. Prišlo mi to niekedy dosť zdĺhavé, naťahované a po čase už aj trošku nudné. Úvod fajn, tak isto aj záverečné prefíkané finále, ale prostredná časť, v ktorej sa moc toho nedeje je slabá a nemá ten správny náboj. 70% - 3* ()
Je to trochu vršení jednoho scénáristického nápadu, jakprotagonistovi komplikovat cestu na další a další nápad, což působí toporně vzhledem k tomu, že se v první minutě filmu dovídáme, jak všechno dopadne. Vcelku ale velmi slušný thriller umocněný zimní norskou přírodou a herectvím Thomas Gullestada ()
Reklama