Réžia:
Fritz LangScenár:
Silvia RichardsKamera:
Stanley CortezHudba:
Miklós RózsaHrajú:
Joan Bennett, Michael Redgrave, Anne Revere, Barbara O'Neil, Natalie Schafer, Paul Cavanagh, Anabel Shaw, Rosa Rey, James Seay, Donald Kerr, Ralph Brooks (viac)Obsahy(1)
Vo freudovskej verzii príbehu o Modrofúzovi mladá Newyorčanka odchádza na dovolenku do Mexika predtým, než si vezme za muža svojho starého priateľa. Ako inak, na dovolenke spoznáva muža svojich snov - pekného, tajomného cudzinca. Počas niekoľkých dní sa vezmú a presťahujú do jeho sídla, v ktorom je krídlo s izbami venovanými známym vraždám. Mladomanželka objavuje mnohé tajomstvá týkajúce sa domu a jej manžela, ale to, čo naozaj chce vedieť, je v neustále uzamknutej miestnosti... (matriosa)
(viac)Recenzie (22)
Joan Bennettová je velkým plusem tohoto snímku, její monology jsou skvěle napsané i zahrané a vůbec sledovat její postavu bylo zajímavé.. Příběh zamilovaných novomanželů ve velkém domě, kde se některé pokoje zamykají a nikdo tam nesmí, je moc hezky natočený a pro mě byl poutavý.. Hodnotím shovívavě, dobře jsem se bavila, ten úplný závěr byl úsměvný a malinko naivní.. ()
[3,5*] "Suddenly I'm afraid. I'm marrying a stranger, a man I don't know at all." Mysteriózna dráma o jednej osudovej láske, zaradená do zoznamu 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. Film skvelo pracuje s tajomnosťou a s napätím (to jeho stupňovanie pri odhaľovaní "zakázanej komnaty" je skoro až na infarkt). Tá inšpirácia Hitchcockom (Rebecca (1940)) je tu veľmi citeľná, čo je ale myslené v dobrom - Fritz Lang rozhodne nekopíruje, ale s témou sa vysporiadava po svojom. Sympatická je bola hlavná hrdinka Celia (Joan Bennett), a to najmä tým, že to nie je žiadna krehká naivka, ako to obvykle býva, ale naopak silná žena. "Señora, in marriage, where one is wise, two are happy." ()
Tento Langov film má u divákov tú výhodu, že pokiaľ vás nezaujme zápletka a psychologické metafory ohľadom zamknutých dverí s tajomstvami z minulosti v hľbke mysle, ku ktorým je treba "vyrobiť" kľúč, môžete sa kochať neuveriteľne hustou atmosférou, vytvorenou krásnou hrou tieňov, ktorú môže vo filme noir vytvoriť snáď iba bývalý nemecký expresionistický režisér. Secret sa trochu pomalšie rozbieha, čo mne osobne nikdy nevadilo, ale ženská scenáristka napísala postavy, ktoré vám budú sympatické a kým sa dostaneme k prehliadke siedmych miestností, ktorá určí ďalší smer diania, budete sledovať zoznámenie a vývin ich manželského žitia bez toho, aby ste sa začali nudiť. Ja mám menší problém s vnútornými monológmi hlavnej postavy, čo je už archaizmus poplatný dobe, takže Langovy sa to dá vyčítať iba ťažko. Vnútorné pocity a myšlienky hrdinky sa dajú vyjadriť čisto iba výrazom herečky a chytrosťou režiséra. Film netreba brať doslovne, určite sa nejedná o realistické zobrazenie chovania postavy s psychickou traumou, Langovi išlo o napínavosť zápletky, úvahu nad komplikovanými vzťahmi medzi mužmi a ženami a metaforu, vyjadrenú názvom jeho štýlového diela. ()
Trochu rozmrzele se přiznám, že od Fritze Langa jsem přece jenom čekal víc. Hudebně je film až příliš impozantní a až příliš dává najevo, že tohle je něco děsivého. Příběhově je to napínavé neskutečně, ale finále mu rozhodně nijak zásadně napomáhá a nedělá mu dobrou službu. Psychologické scény bych si dovedl představit efektivnější. ()
Vážně potřeboval Fritz Lang takhle lacině vykrást Hitchcocka? Tohle není žádná pocta ani vzdaní holdu Rebecce, je to ve všech směrech její slabší plagiát. Bez gotické výpravy, která mu měla dodat potřebnou tajuplnou atmosferu, s hlavní mužskou postavou bez potřebného charizmatu, s po hříchu nerozpracovanou potenciálně nejzajímavější postavou jeho syna, a s neuspokojivým, banálním závěrečným odhalením. [Noir Film Fest] ()
Reklama