Réžia:
Roland EmmerichScenár:
Wes TookeKamera:
Robby BaumgartnerHrajú:
Ed Skrein, Patrick Wilson, Woody Harrelson, Luke Evans, Mandy Moore, Luke Kleintank, Dennis Quaid, Aaron Eckhart, Keean Johnson, Nick Jonas, Ecuši Tojokawa (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Bitka o Midway je epická sága o napadnutí americkej flotily a hrdinstve pilotov a veliteľov námorných síl, ktorí napriek ťažkým podmienkam a obrovskej nevýhode dokázali poraziť silnejšieho nepriateľa. Títo americkí bratia v zbrani pri Midway bojovali v mene demokracie a slobody, aby napokon vojská japonského cisára dostali na kolená. Šlo o jednu z najslávnejších bitiek na mori a vo vzduchu, ktorá vďaka nesmiernej odvahe a statočnosti amerických bojovníkov významne prispela ku konečnému víťazstvu spojeneckých vojsk v 2. svetovej vojne. (Forum Film SK)
(viac)Recenzie (402)
Emmerichovi tie vazne filmy uplne nejdu. Tu som sa vsak (na rozdiel od Patriota) ani chvilku nenudil a to retro rozpravanie mi urobilo velku radost. Herci sa snazia, akurat nemaju prilis co hrat a triky by potrebovali este velmi doladit. Vo vysledku velmi slusny starosvetsky koncipivany vojnovy epos, ktory tu uz velmi chybal. S prizmurenymi ocami 7/10 ()
Rodák ze Stuttgartu už dávno není tím hitmakerem jako kdysi, nicméně jím natočenou Bitvu u Midway nemůžu brát jako jeho absolutní porážku. Pouze finanční. Filmařsky se jedná o solidní řemeslo, ve kterém si Amerika opět upevňuje své sebevědomí. A to je věc, kterou umí Emmerich setsakramentsky dobře. Pokud nám v minulosti někdo předvedl, že Amerika nikdy nepadne. Je to Roland. V minulosti si na Americe vylámali zuby: mimozemšťani, Godzilla, Britové ve válce o nezávislost, mrazivé počasí, terotisté v Bílém domě, znovu emzáci a teď dostali pěkně na zadek Japonci (s tím rozdílem, že tentokrát jde o historickou událost). Casting je takový zvláštní. Pochvalu zaslouží duo Wilson/Harrelson. Nasekat by zasloužil ovšem hrozně otravný a špatný Ed Skrein. 55% ()
V typicky Emmerichovském duchu poskládaný obraz velké vojenské události, v němž divák díky nesmírně komplexnímu dávkování informací neztrácí přehled a dočká se slavného triumfu s hromadou postav, ke kterým si i zásluhou sympatických hereckých tváří stačí vytvořit upřímné sympatie. První polovina je dokonce velmi dobrá a správně rozmáchlá, postupně se ale tempo rozmělňuje a nakonec je opět vše hrané jen na efekt, aniž by to epické létaní vstříc skoro jisté smrti v divákovi něco hlubšího zanechalo. Emmerich to ale má prostě v malíku a hrozně dobře se na to dívá, byť se mi současně potvrzuje, že mu mnohem lépe sedí odlehčená poloha - jak ostatně ukazuje i zdejší nejzábavnější scéna s Johnem Fordem. 70% ()
Režiséra Rolanda Emmericha mám rád. Oba díly Dne nezávislosti, Den poté, Godzilla z roku 1999, Patriot, 10 000 př. n. l, 2012 nebo Útok na bílý dům možná nejsou nejlepší filmy všech dob, jedná se ale o ty pravé přehnané akční filmy, které se sice většinou berou vážně, ony vážné momenty ale většinou dokázali prodat s méně odlehčeným ksichtem. Emmerichův nový film je nově válečný film, který zpracovává jednu z nejdůležitějších námořních bitev 2. světové války. Ano, stejně jako Michael Bay kdysi dávno s Pearl Harborem se Emmerich rozhodl zkusit svůj válečný film z období 2. světové, který byl financován zcela nezávislé, do hlavních rolí si získal známé tváře a zároveň se dušoval, že nepůjde o patriotický film ale konflikt nám bude přiblížen i z japonské strany. A jak se Emmerich s tímhle tématem popasoval? Bitva u Midway je ve finále bohužel to čeho jsem se obával. Bitva u Midway je totiž zcela vážný film. Nebo se alespoň pokouší být zcela vážný film. A na tom není nic špatného, události 2. světové války by se neměli zlehčovat a i když se to Bayovi u Pearl Harboru chvilkami povedlo velmi dobře, riskovat to a hraničit s tím, že si bude Bitva u Midway dělat z 2. světové války prdel není úplně ideální. Jenže Emmerich je právě člověk, který neumí moc prodat vážnější témata a vážnější filmy. Ano, u Patriota s Melem Gibsonem mu to vyšlo. 2012 dokonce taky chvilkami fungovala ve zcela vážných situacích. a Den nezávislosti přinesl jednu z nejdojemnějších scén v dějinách kinematografie. Jenže u Bitvy u Midway to Emmerichovo hrání na vážného tvůrce bohužel vůbec neprochází. A to i vzhledem k tomu, že je Bitva u Midway dost možná víc patriotická než by chtěla být. A opět nemám nic proti patriotickým filmům. Některé z nich jsou přece sice přehnané ale zároveň hrozně dobře fungují. Jenže Bitva u Midway se bere vážně. A i když by se vám oficiální synopse snažila tvrdit, že bude celý konflikt prodán i skrz pohled japonské strany..... Ano, máme opravdu možnost vidět několik scén z pohledu japonské strany. Jenže ve finále je poměr pohled Americké a Japonské strany zhruba 70:30. Ony řeči o tom, že se jedná o zcela objektivní válečný film, který nedělá zrůdy ani z Američanů ani Japonců jsou tedy ve finále celkem nikam nevedou. Emmerich má ale ve finále především problém s tím, že je ve filmu zhruba 10-15 hlavnějších/důležitějších postav. A to z různých vrstev- Piloti, japonští admirálové, velitelé, členové rozvědky nebo manželky. Takového nejhlavnějšího hrdinu tu ve finále hraje Ed Skrein, který dokázal, že hrát umí a zvládá uhrát protagonistu, který slouží jako hlavní hrdina na kterém by mělo divákovi záležet a přeje mu ať těch japonských torpédoborců rozstřílí co nejvíc a za Pearl Harbor se náležitě pomstí. Celá jeho pasáž s manželkou by ale ve finále mohla skončit na podlaze střižny a nic by se nestalo. A takových scén, které by mohli ve finále z filmu zmizet nebo alespoň být zkráceni tolik, že.... těch 138 minut je ve finále fakt až moc, protože je hodně scén zbytečně dlouhých nebo celkově zbytečných! Krom Skreina se i o nikom dalším nedá říct, že by nehrál dobře. Spousta herců ale nemá co hrát. Woody Harrelson jako Chester Nimitz je zase jednou totálně boží a společně se Skreinem ztělesňuje pravděpodobně nejzajímavější postavu příběhu, k nim by se vlastně ještě mohl přidat Patrick Wilson jako zpravodajský důstojník, který ještě před 2. světovou válkou byl v Japonsku a měl dokonce tu čest si s některými z nimi promluvit, z toho, že měl s japonci kontakt a ve finále si s nimi i tak trochu rozuměl ale ve finále nemá opodstatnění a tak trochu se tak dá tápat nad smyslem úvodní scény. A pak je tu spousta dalších dobrých herců- Luke Evans, Dennis Quaid, Aaron Eckhart... a právě zde už skutečně není co hrát. Všichni jsou to vojáci co bojují za svou vlast a chtějí válku vyhrát. Nic víc! Takový Aaron Eckhart se tu po delší době objevil v nějakém filmu a i když je na tom málem prostoru strašně super, ve finále má tak málo prostoru a nemá zase toho co tolik hrát, že je prostě jeho účast tak trošku zbytečná. A to neplatí jenom o Eckhartovi ale i o spoustě dalších herců (Darren Criss, který zářil v 2. sérii American Crime Story jako Andrew Cunahan ve finále bolí s Eckhartem asi fakt nejvíc....) Když se zrovna neválčí a nebojuje bolí to bohužel hodně výrazně. Jakmile se ale něco děje a bojuje se tak to stojí za to. Emmerich se vyřádil stejně jako u svých katastrofických filmů a především závěrečná bitva je epická z ranku toho nejlepšího Emmericha. Úvod útoku na Pearl Harbor mě sice bolel, protože mi přišel výrazně odbitý, Emmerich si ale alespoň část vykoupil onou finální bitvou, která by sice mohla mít lepší efekty a nemusela by se v různých pasážích opakovat, ve finále to ale opravdu není vůbec špatné a vlastně to i celkem ve finále zlepšuje finální pocity z filmu. Jen Emmerich bohužel nezvládl ty vážnější části- Ztráty sebedůvěry, traumata ze ztráty přítele, stesky po rodině.... z toho všeho se dalo vykřesat výrazně víc, čekat něco takového od Emmericha by ale bylo trochu až moc. Zároveň ale cením fakt, že se tu někdo snažil být skutečným událostem co nejbližší a nezaplnil Bitvu o Midway historickými nesmysly. Z pohledu historika dokonalý film, z pohledu filmového diváka průměr, který dodá jednu boží bitvu, která je ale proležena nefunkčními práci s charaktery a osobními dramaty a nedodává ani nejlepší vizuál a ani nejlepší efekty. Ve finále ale oukey patriotický film, který podle všeho ani větší ambice neměl a mít nemohl. Z Emmericha oscarový tvůrce lusknutím prstu není, mohlo to ale být o mnohem horší a za to jsem ve finále rád. Z Emmerichových filmů mám zatím Bitvu o Midway rád nejméně (společně s Anonymem), rozhodně si ale nemyslím, že jde o špatný film..... () (menej) (viac)
Musím sa priznať, že som od Emmericha čakal väčšiu divočinu. Páčilo sa mi, že sa príbeh zameral na celý konflikt v tichom oceáne a nie iba na bitku o Midway. Film ma niečo cez dve hodiny, ale prekvapivo to dobre odsýpa, žiadne zbytočne keci bokom. Sem tam sa nájde nejaká odbočka, ktorá vedia k rodine, ale nič zbytočne uťahané tu nieje a to je veľké plus. Väčšinu času stavíme na lietadlovej lodi alebo v lietadlách s Edom Skreinom a Lukom Evansom alebo s Woodym Harrelsnom a Patrickom Wilsonon, ktorý planuju taktiku, takže nuda neohrozí. Vo vedľajších úlohách sa mihnú ešte aj veteráni ako Dennis Quaid a Aaron Eckhart a za seba hovorím, že casting patrí rozhodne medzi plusy. Ale prejdime k akcii, Emmerich veľké výbuchy vie, to vie každý, veď zničil New York s Godzillou, v štátoch US nakopal riť mimozemšťanom, nechal zmrznúť pol zeme a zničil skoro celý svet. Takým vysokým skóre sa len tak pochváliť nikto nemôže. A aj preto som sa tešil na Midway. No ako som povedal na začiatku, Emmerich sa tu drží pri zemi, žiadne zbytočné frajerské a násilne vtipne scény sa tu nevyskytnú a čo sa týka výbuchov, tak tie síce prídu, ale väčšinou sa tu bojuje s lietadlami a tam Roland moc toho nevymyslel. Akcia je síce pekne natočená, kamera je celkom pôsobivá v strmhlavých náletoch, ale na konci sa to už všetko okuká, kedže je akčná stránka dosť jednotvárna. V tomto ma Michael Bay navrch v jeho Pearl harbore. Každopádne veľmi dobre sa to pozerá, furt sa tam niečo deje, takže to dobre plynie známe xsichty tomu veľmi pomohli a potešilo aj to, že Japoncov nevykreslili až tak za úplných hajzlov. Hudba emócie síce neprinesie, ale v akčných scénach to pekne graduje. Za mňa spokojnosť. Na to, že sa tu lieta vo vzduchu sa Emmerich držal celkom pri zemi a po dvojke Deň nezávislosti som za to aj celkom rád. 75% - 4* ()
Oberst Emmerich tentokrát udržel na uzdě svojí pověstnou zálibu v mávání federální US vlajkou a i míra patosu je tentokrát přijatelná! Copak se to děje? Aha, oni si kousek zaplatili soudruzi z Pekingu. Tak to vysvětluje ten nálet zer na bezbranné kulie. S bitvou o Midway to sice nesouvisí, ale hromada kadaverů vypadá prostě dost kůl. No. S vizuálem jsem neměl problém, i když průlet digitální přehradnou palbou nad Akagi by nezvládl ani sokol na tripu. Ale co už. Dobré to bolo. A Woody Nimitz by si zasloužil, aby po něm pojmenovali nějakou loď. Třeba letadlovou. ()
Ach jo, keby to nebolo tak prekypujúce pátosom a patriotizmom, tak to mohol byť celkom zaujímavý životopisný vojnový film - Dick Best bol fakt best, zrušiť dve lietadlové lode sa nevidí tak často. Určite jeden z mála príkladov, kedy jeden človek sám dokázal výrazne pohnúť pomyselnými váhami vojny a prikloniť si ich na svoju stranu. Aj vzdušné súboje bavili, hoci niekedy tej digitalizácie bolo až moc. Lepší priemer. 65/100 ()
Na Emmericha překvapivě komorní a vrstevnaté. Víc než o akci se tu řeší pohnutky lidí a to i Japonců. Není to žádný majstštyk, přeci jen Roland není Spielberg a na Říši slunce nemá, ale proč ne. Celkem příjemné překvapení od tvůrce Godzilly, Dne poté a Moonfallu. ()
Některé Emmerichovy filmy mám dost rád, ale tady když si pro srovnání s Midway dám tu prostřední hodinu z Pearl Harboru, tak teď vedle Baye působí jak někdo z Jedličkova ústavu. Samotná bitva o Midvay je pak zajímavěji pojatá i v té verzi ze sedmdesátých let. Vysvětlit se tohle dá jen tím že Emmerich celé natáčení napůl prospal, díky nekonečným dodávkám čínského opia, stejně jako evidentně všichni herci, a celé to spíchl na koleni debutující scénárista a nekonečně neschopný kameraman, který nikdy v životě nic koukatelného nenatočil - tady ze všeho tak moc svítí green screen, a všechny záběry akce jsou tak zoufale nudné, že bych tomu zajímavější vizuál dokázal dát i já. Jeden z nejzbytečnějších válečných filmů jaké jsem kdy potkal. 3/10 ()
(80%) Viděno v kině. Tak jsem byl svědkem Bitvy u Midway, ale jen na velkém plátně tedy. Na tento filmový počin jsem se určitě chystal do kina, vlastně tímto snímkem jsem tento rok navštívil kino už po třicáté (jsem to ale filmový cvok až fanatik, ale co už). Rolanda Emmericha, coby režiséra či jak se mu říká „mistra destrukcí“ mám rád. Natočil dost výborných filmů. No, najde se tu i odvrácená strana jeho fanoušků, kteří jeho filmy až tak moc nehltají či je někdy dost ošklivě kritizují. Dokážu třeba pochopit takové pokračování kultovního a nepřekonatelného jeho filmu Den nezávislosti. Druhý ID byl opravdu jen o efektech, taková neškodná sci-fi blbina, ale já jí rovněž zařadil mezi své oblíbené snímky. Řekněme prostě, že od filmu 2012, který byl natočen v r. 2009, se najde dost nespokojených diváků. No, dost o tom. Věnujme se tomuto válečnému snímku MIDWAY. Netušil jsem, jak přesně bude film pojat, ale úplně jsem se netrefil. Čekal jsem, že se to bude pomalu rozjíždět a že se tu možná najdou hluchá místa. A i jsem se dost obával, že to bude místy dost po akční stránce přestřelené. No, ihned od začátku jsem byl jak přikovaný k sedačce, jak se to vše rychle začalo rozjíždět. Stručně řečeno, AKCE střídá AKCI – a tím myslím vyloženě LETECKÉ SOUBOJE, kterých zde bylo neuvěřitelné množství. I se našlo krom klasické DIGI několik solidních nápadů. TEMPO filmu bylo opravdu velké. Takže krom akčních sekvencí jsem se ani na minutu nenudil a urychleně jsem vstřebával dialogy, konverzace důstojníků apod. Když o tom tak přemýšlím tak délka filmu 138 min byla vlastně málo. Přeci jen bych alespoň těch 15-20 min přidal a to rozhodně ne akčních pasáží, ale nějakých těch konverzacích navíc, které by byly víc zapamatovatelnějších a možná epičtější finále. Opravdu se toho tady moc kritizovat nedá. Možná bych i pár leteckých sekvencí ubral. Bylo toho opravdu hodně, ale není to žádná výrazná chyba. Jen bych možná dal přednost pomalejšímu úvodu. Zpočátku to strašně rychle utíkalo, až v druhé půlce měly všechny tyhle výbušné pasáže hlubší význam. Veškerá vata okolo těchto leteckých pasáží byla v pohodě. Rodiny a manželky amerických hrdinů zde moc nebyly, což je vítaná změna. Obešlo se to i bez krve, takže PG-13 je v tomto případě naprosto vyhovující oproti Dunkirku, kde bych ocenil spíš Rkové pojetí. Herecké obsazení je známé, mnozí si tu stěžují, že bylo nevyužité, ale víte co? Běžte se bodnout! To, že zde známí herci nepředvedou výrazné role a výkony na oscara ještě přece není žádná chyba. Nejvíc mě teda paradoxně asi bavily mladší a méně známí herci. Z těch známých určitě nezklamalo trio Woody Harrelson, Luke Evans a Patrick Wilson. Aaron Eckhart měl zde málo prostoru, byl zde naprosto zbytečný. Zbytek herců ok. I jejich postavy dokázali zahrát obstojně. Známé Emmerichovo hudební duo Kloser a Wankler opět složilo dobrý soundtrack, který zde k určitým scénám krásně seděl, ale dá se poslouchat jen zde než samostatně. Jak to mám dál popsat? Ve zkratce, bylo to především založené na leteckých soubojích, které byly úderné, destruktivní, takže digitální záležitost, která by snad až tolik ani neměla vadit odpůrcům DIGI a samotného Emmericha. Takže hlavním středobodem filmu je opravdu ta nabušená a destruktivní letecká akce. Ale i vše okolo jako jsou postavy, přímočarý a přehledný děj, nějaký ty momenty a scény z války včetně finálních okamžiků – to bylo hezky vykresleno. Patriotismus byl zde pojat tak nějak přiměřeně. Dějově je to vcelku přehledné, jen tak prvních 30 min filmu je až moc rychle ukončených – tam bych to tempo umírnil. Soustředí se to samozřejmě především na američany, coby lidstvo na kladné straně války. Ale i Japonci zde dostanou dost prostoru, především v druhé polovině filmu a hlavně ve finále, kdy je zajímavá scéna, kdy velitelé lodě uznávají porážku atd (víc nevyzradím). Úvod snímku je třeba krátký, tam bych ještě 5 min konverzace přidal, to se moc nepovedlo, ale nevadí. Rozhodně jak jsem psal, opravdu by to chtělo přidat minutáž navíc a trochu ubrat akci a TEMPO (to bylo asi jediným výrazným záporem, ale ne až tak velkým), pak by to byl válečný snímek jak se sluší a patří. Ale to je prostě Emmerich a ten si jede po svém, což respektuji a opět ho můžu pochválit. Sice ne až do nebes, něco tomu chybělo, nějaká větší uvěřitelnost atd. Ale přehnanost akčních scén zde moc kritizovat nepotřebuji, čekal jsem to horší. A na závěr je hezky popsán seznam postav, a jak žily po válce atd. Za mě spokojenost, těším se na další shlédnutí! () (menej) (viac)
Z kraje jsem dal 3 hvězdy, a říkal jsem si, že jsem se ani chvilku nenudil a film utekl jako voda a dal bych i klidně 4 když by film byl alespoň o 20 minut delší a trošku to celé o něco více rozvedl a pohrál si s více detaily. Teď ale koukám, že musím dát 4* protože jsem si všiml, že film má 138 minut a já to absolutně nezaregistroval. A mohu rovnou říci, škoda že film nebyl delší. ()
Roland Emmerich je značkou na filmy, u kterých kritika kvoká zděšením. Aby si zjednal respekt, šel na to po vojensky. Urval kus válečných dějin, zapracoval do nich z historického hlediska existující postavy, i když u něj je možné, že tyhle postavy zbavil životnosti a vtiskl jim svoji plochost, tolik typickou pro jeho tvorbu, ale hlavně rozpoutal epickou leteckou bitvu, které se v kokpitech účastní Ed Skrein, Nick Jonas, Luke Evans a mnozí další. A Mandy Moore si na pořádného železného ptáka musí počkat v pohodlí domova. V hysterických tabulkách tenhle počin bude brán za velice snaživý, a mnozí budou rádi, že Emmerich udržel na uzdě patos, který ovšem jinak ve zvýšené míře provází většinu jeho předešlé tvorby. Zarážející je nicméně technická nevybroušenost jeho díla a jistá dějová rozkouskovanost. To druhé přisuzuji scenáristovi, Wes Tooke doposud psal jen seriálové záležitosti, načež tato nezkušenost je v mnohém znát při absenci plynulých přechodů a skokových posunů v ději. Emmerich se nikdy nevyžíval v dialozích, tudíž je celkem znát jeho nezájem stavět scény na mluveném slovu a mnohem raději jde do bitvy. A ta má své digitální mouchy. Vzpomínáte si ještě na vzrušené lety z Top Gunu a pohádky O princezně Jasněnce a létajícím ševci? Digitální perutě určitě díru do trikové oblasti tentokrát neudělají. Občas piloti trůnící v kabinách letounů budí smích, paradoxně jim jde v naprosté většině scén o život, jak nemile blbě vypadá vzdušný prostor kolem nich, výbuchy jsou přitrouble zaostalé a celkově první dojmy z bitvy opravdu nebyly optimální. Ovšem po pár leteckých záběrech se dojem zlepšil, no spíše jsem si zvykl, a z celého filmu jsem se těšil na střel(e)nou americkou zábavu ve vzduchu, kdy na vodě dostává zabrat japonská flotila, a japonské letky nevyjímaje, pokud vzlétnou. Ono to bylo to hlavní a podstatné v celém filmu, neboť žádná z postav se neukázala být zázračným tahounem. V popředí se ocitl Ed Skrein coby hrdinný pilot "Dick" Best, ovšem ty sympatie k němu byly v podstatě nijaké. Dobrá, snažil se, větší sympatie jsem však pocítil k jeho filmové manželce Mandy Moore, možná nejlépe zahrané emotivní postavě, ačkoliv těch mužských je ve filmu drtivá většina, všichni se v té vřavě ale tak nějak ztráceli. Nick Jonas se s tou nežádoucí zapomenutelností postav popral nejlépe. Dennis Quaid, Woody Harrelson a Patrick Wilson, tedy hvězdné herecké akvizice, řídili bitvy ze souše a trochu bránili dynamickému dění. Film má přes dvě hodiny a trochu s touto délkou bude bojovat divák. Nemyslím si, že bych třeba chtěl jej vidět v krátkém sledu opětovně. Asi ani nemá smysl příliš řešit historickou validitu. Emmerichův výklad dějin sice působí, že má o něm přehled, i tak bych byl obezřetnější v jeho dějepisném vnímání/přepisu. Ostatně závěrečné popisky u důležitých vystupujících postav jsou jistě prospěšné a ozřejmí, co s nimi bylo dál, až vrtule a lodní šrouby utichly. Roland Emmerich nutně potřeboval seriózní zářez ve své filmografii. Ve válečném žánru si nevedl tak suverénně, jak bych čekal, ovšem Michael Bay se ve srovnání s tímto počinem musí za svůj Pearl Harbor červenat. 7/10 () (menej) (viac)
Napíšte niekto Rolandovi aký je rok. ()
Ako akčný veľkofilm funguje Bitka o Midway výborne. Možno aj ako strohá hodina dejepisu. Ako film nebodaj tematizujúci niečo okrem hrdinstva vojakov bojujúcich na oboch stranách samozrejme uspieť nemôže, keďže ho režíruje Emerich. No a našťastie sa o nič podobné nepokúša. Pokiaľ chcete filozofovať nad morálnym aspektom bombardovania Tokya, poohliadnite sa inde. Tu je to vážne najmä o tom vychutnať si v kine dve veľké akčné scény a dve menšie, z čoho vyplýva, že vlastne všetky dialógy sú v podstate len vata. Dobre, nejaké tie infošky ohľadom taktiky sú prospešné, rodinné vsuvky alebo small talk medzi vojakmi sú čistý balast. ()
Čekal jsem to teda o dost lepší. Akční scény jsou sice super, ale nic hlubšího to ve mně nezanechalo. Takový to klasický "ať žije Amerika". Každopádně 130 minut uteklo rychleji, než jsem čekal, ale po druhé už bych to vidět nechtěl. ()
Dobrá bitka s krásnýma chlapama. ()
Nejvíce mě na tomto snímku bezesporu dojímalo sledovat neskutečnou plejádu vynikajících herců, kterak plýtvají svým talentem v tomto naprosto demagogickém, sentimentálním a nepříjemně patriotickém blábolu. Na ztvárnění americké verze války zřejmě nešlo najmout pověřenější osobu, než je "odborník" na filmy zaručeně podle pravdy - Roland Emmerich. Jakmile se letecká akce odehrává v oblacích, tak akce CGI docela dobře funguje. Když ovšem třeba někde vidíte hořet a vybuchovat loď, tak se vám z toho chce místy zvracet, jak šíleně nepřirozeně to působí. Přitom vzhledem k hvězdnému obsazení se mi nechce věřit, že by to mohlo být zaviněné nedostatečným rozpočtem. Samotná akce, byť není oslňující, je ovšem tím jediným dobrým aspektem, který vám snímek představí. Vzhledem ke "krátké" stopáži se samozřejmě nevešlo do snímku zobrazit pravý důvod války, respektive to, co předcházelo útoku na Pearl Harbor. Všechny japonské herce museli tvůrci sebrat z řad nezaměstnaných, nebo královsky zaplatit. Jinak si nedovedu představit jejich dobrovolnou účast v této proamerické sračce. Scénář by byl hoden maximálně tak tomu, abyste si s ním vytřeli prdel, kdyby nehrozilo riziko, že od něčeho tak toxického chytíte vyrážku a budete si pak muset prdel dezinfikovat savem. Odporně sentimentální hra na city, která absolutně nefunguje. V úvodu sledujete smrt random frajera Roye, ke kterému nedostanete šanci si vytvořit jakoukoli citovou vazbu. Přesto se nevyhnete pohledu na 30 minutový rádoby dojemný pohřeb. Nechybí ani podobné sračky, jako loučení se s těhotnými přítelkyněmi letců a samozřejmě ani polibky dětem na dobrou noc. Zkrátka se nezapomnělo na žádné sentimentální výjevy, které v podobných filmech bytostně nenávidím. Nechutně umělé budování atmosféry a snaha si vytvořit citovou vazbu k jednotlivým postavám, o které se tvůrci opírají, neboť nejsou dostatečně talentovaní, aby vytvořili atmosféru jiným přirozeným a nenásilným způsobem. Je to zároveň takový první signál, který křičí do světa, že budete sledovat enormní píčovinu. Dialogy jsou vskutku úděsné. Jednotlivé motivační proslovy si díky svojí debilitě ani nezaslouží, abych se v nich hlouběji pitval. Sečteno a podtrženo. Kromě slušně zpracovaných leteckých soubojů a přehlídce hereckých es, tento snímek nenabízí zhola nic, co by stálo za to vidět, nebo jakkoli oceňovat (proto ostatně žádné ocenění film nikdy nezískal). Naprosto nefunkční paskvil, kteří se snaží tvářit hrozně velikým dojmem, ale pod slupkou se skrývá zkažené ovoce, které je obtížné vůbec dokoukat do konce. [15 %] ()
Kdo jiný mohl natočit tuto velkolepou akční podívanou než Roland Emmerich? Film je skutečně nabitý hvězdnými jmény. Celé to začíná útokem na Pearl Harbour. Poté film sleduje následný vývoj událostí, až po zmíněnou bitvu. Pro neznalce detailů bitvy to byl zajímavý pohled. Film se soustředí hlavně na piloty, přestože se snaží ukázat i námořníky nebo kryptografy. Co dodat, prostě Japonci dostali na prdel, vlastenecký film... "Jsou to odvážní muži." ()
Dneska mi očividne nebol súdený dobrý film. "Midway" je vysoká dávka sklamania. Vnútorne som chcel veriť, že Emmerich môže natočiť solídny vojnový film. Bohužiaľ som sa mýlil. A stačí k tomu tak málo. V prvom rade efekty v tomto filme sú slabé. Výbuchy nemajú grády, zelené steny sú okaté a nič nepôsobí efektne. Dramatické momentky na začiatku filmu celkom fungujú, no postupne sa to začne rozsypávať. Napriek tomu, že scenár písal niekto iný tak postavy pôsobia ako z typického filmu od Rolanda Emmericha. Sú príliš plytké, málo zaujímavé a nedávajú mi veľa dôvodov na to, aby mi na nich záležalo. Myslím si, že jediný koho si zapamätám je Ed Skrein, ktorý podáva najlepší herecký výkon a jeho postava Richarda Besta dáva asi zo seba aj najviac charakteru. Všetci ostatní pôsobia ako keby boli len vytiahnutí do béčkového vojnového filmu, ktorý po chvíli vypustíte z hlavy. Nezaujímali ma osudy hrdinov, nezaujímalo ma ako dopadne bitka, necítil som z toho tú veľkú americkú hrdosť, ktorá sa tu mienila zdôrazňovať. A vďaka tomu veľmi kríva aj tempo filmu, ktorý pôsobí postupne nekonečne. Chcelo sa mi pri sledovaní spať. Myslím si, že v kombinácii so všetkým ostatným čo som spomenul to proste nevypálilo dobre. Je tu niečo dobré vôbec? Myslím si, že spracovanie nie je najhoršie (odhliadnuc od tých CGI efektov), herecké výkony sú veľmi dobré a je tu pár silných a efektných scénok, ktoré zapôsobia. Či už na americkej alebo japonskej strane. Útok na Pearl Harbor je tu zachytený celkom silno. A hoci vizuálne to moc neponúka, tak minimálne po zvukovej stránke a emočnej to dáva dosť. Nemôžem film ale na základe toho odporúčať, lebo ma absolútne nepohltil. Ale, možno to pohltí vás. Ja by som osobne odporúčal asi iné vojnové filmy. Rozhodnutie nechávam na vás, ale pre mňa ide o nezvládnutý vojnový film Hodnotenie: C- ()
Druhá světová mně baví a obzvláště válka v Pacifiku. Když jsem poprvé zaslechl, že se má točit nová Bitva o Midway, strašně jsem se těšil. Bylo mi jasné, že v době nadupaných pécéček a filmových rozpočtů za něž by šel umořit náš státní dluh, čekají diváka orgie v pravdě vizuální. Ačkoliv původní Midway spolu s Tora Tora patří k TOP desítce mých válečných nej, přeci jen ty záběry na kabiny letounů za nimiž jsou promítána nalétávající letadla dnes už působí krapet archaicky. Navíc Emmerich je králem obřích scén a mega soubojů a tak i fakt, že to točil on hrál filmu do karet. No jo. Jenže od první chvilky jsem měl pocit, že sleduji počítačovou hru. Vůbec mi to celé dost připomnělo nějakou arkádu a ke konci dokonce plošinovku 1942, kterou jsem jako dítě hrával na automatech na konečné metra Kosmonautů (dnes Háje) ve speciálně k tomu určených maringotkách ještě za komančů. Ve hře jste měli pohled shora na P38 Lightninga a v ústrety mu nalétávala japonská letadla i bombardéry, některá střílela, některá jen narážela a na konci levelu byl vždy nějaký boss budˇ těžce vyzbrojený bombardér nebo loď. Člověk se měl co uhýbat před střelami a přitom musel sestřelovat nepřátele a bosse zasahovat na těch nejzranitelnějších místech. Když vás sundali, museli jste mít pětikaček plnou kapsu, protože do 10 sekund jak jste nevhodili minci, šla hran zase od začátku a vybojované levely byly už jen snem... Dodnes vidím blikající INSERT COIN ! :-). Při sledování pilota Besta v tomto filmu jsem připadal úplně stejně, rozdíl byl jen v tom, že to bylo v 3D a HD. On bombardoval, zadní střelec sundaval zero za zerem a Best ještě při tom čelně sestřeloval těmi dvěma flusátky co SBD měl zera vpředu... Šílený! Dauntlessy měly bordel jak v markingu a kamufláži tak létaly s divnými vrtulemi. Co měl být ten nálet Marauderů? Svaz napadly B17 a torpédové Cataliny co se týče větších strojů. Ne B26. Udivila i absence palubních stíhaček Wildcat, které kryly svaz i americké palubní bombardéry před zery a bránily i Midway. Ať si tu Verbálek brblá co chce, tohle se přeci u rekonstrukce sakra slavné bitvy nemůže stát! Hrdinové byli nesympatičtí, hlavně Skrein. Zkrátka a dobře film mně zklamal. Je to prostě takový film přesně poplatný dnešní době. Jeho výhodou je, že něco málo možná mladým Američanům utkví v hlavě o tom jak se jejich dědové statečně byli s fanatickými Japíky. Japíci zase možná zaslzí, když uvidí své dědy po samurajsku bojovat až do posledního dechu s těmi odpornými Američany co je dodnes okupují (Japonci se na rozdíl od Němců za svoji minulost nestydí a na dědy vzpomínají jako na hrdiny). Když si budu chtít někdy zase pustit Midway, rozhodně sáhnu po té z roku 1976 ze které nešplýchá americký patos hektolitry. S Hestonem, Fondou a d... A už mi asi vůbec nebude vadit, že některé záběry budou vypadat archaicky. Pořád lepší než toto u čehož jsem se jen děsil, že se náhle před Bestem objeví na plátně po vzoru hry 1942 možnost sebrat bonus v podobě raket, zdvojené střelby, či ochranného štítu kolem letadla. A v případě sestřelení nápis Isert Coin a odpočet od desíti k nule. Za tohle já osobně dám maximálně 3 pětikačky ! * * * () (menej) (viac)