Réžia:
Antonín MoskalykScenár:
Vladimír KörnerKamera:
Jiří ŠámalHudba:
Ivan KurzHrajú:
Miroslava Součková, Oleg Tabakov, Alicja Jachiewicz, Vilém Besser, Míla Myslíková, Jolanta Grusznic, Rafał Wieczyński, Jana Andresíková, Adam Baumann (viac)Obsahy(1)
Trinásťročnú Emilku z Moravy po absolvovaní rasových skúšok pošlú na prevýchovu a ponemčenie do rodiny nacistického dôstojníka, ktorý je veliteľom koncentračného tábora. Hoci je to nemilosrdný človek tvrdo uplatňujúci nemeckú vyhladzovaciu politiku, k svojej novej dcére sa snaží správať láskavo. Emilka sa však aj tak snaží nezabudnúť na svoj skutočný domov a neustále verí, že sa ešte niekedy stretne so svojou mamou. (STV)
(viac)Recenzie (74)
Je to určitě kvalitní film, hlavně co se týče vhledu do mysli průměrného důstojníka sloužícího nacionálnímu socialismu, který si rozhodně sám o sobě nemyslí, že by byl zlý. A vlastně směrem k Emilce zlý není a je vidět, že se dost snaží... Těžko říct, proč mě tenhle film nikdy úplně nechytil, možná za to může herečka v hlavní roli, která mi nějak nesedla, možná Tabakov, který moc typově na árijce nesedí, možná velká spousta předabovaných herců, kvůli kterým působí dialogy tak nějak zvláštně. ()
Tento film svého času způsobil řádný "maras" v mé hlavě. Nějak jsem nerozdýchala temnou atmosféru a vzorníky pro barvu očí a vlasů. ()
Zdařilý náčrt "temného lesa". Malá, křehká, modrooká vybraná k převýchově v Říši. České srdce jí však v hrudi tluče bez přestání a myšlenkama je pořád doma. Oleg Tabakov výborný, ve své roli uvěřitelný, místy až odporný. Jediné, co mě rušilo a nesedlo mi, byla hudba. ()
Zasloužené čtyři *.( Možná by se slušelo i trochu víc.) Vkusný, decentní film, skvělé zpracování, rok vzniku ho nijak nepříznivě nepoznamenal. Ovšem: To je pan Moskalyk! PS. Moje soukromá poznámka: Co je to za národ ti Němci, kteří už způsobili tolik bolesti a utrpení druhým a stále působí další a další? Může být národ prokletý? https://www.youtube.com/watch?v=0va8pMFYV9M&t=4380s ()
Film, ze kterého mě občas pěkně zamrazilo. Hlavní představiterlka přesvědčivě ztvárnila dívku, z níž převýchova málem uděla bezskrupulní a chladnou bytost a Oleg Tabakov bez diskuzí tvoří halvní devizu tohoto netradičního snímku. Antonín Moskalyk opět nezklamal a film mi svým stylem někdy připomněl Babičku a hlavně v závěru Kateřinu Horrowitzovou. A ono spojení bylo více než působivé. ()
Rozesmál mě koment od uživatele dobytek, doufám, že to byla prudká nadsázka. A ten nějakej Rusák, to nebyl jen tak někdo, nýbrž Oleg Tabakov. ()
Namet o nacistickom dostojnikovi je fajn, aj reziser Moskalyk vie rezirovat. Problem ale je, ze herecke vykony su mdle, nevyrazne, a odznie prilis vela prazdneho tliachania o medziludskych vztahoch. Normalizacna nuda, rychlo vysumi tento film do prazdna. 51 % ()
Vyborny koprodukcni film, kteremu chybi jen krucek k tomu, abych dal plne hodnoceni. Tabakov podal skvely herecky vykon, stejne tak i prirozena Souckova. Pribeh i atmosfera, ktera z filmu sala me bavila. ()
Moskalyk pouze vypráví, nemá názor, nesnaží se nám něco vnucovat. Já jsem mu za to vděčen. Obdivuju také to, že nám velitele lágru zobrazuje jako milujícího otce, věřím, že to takhle ti náckové měli. Dělali přece svou práci. Pro Říši a Vůdce. Příběh nás protáhne kusem Evropy, ale srdcem jsme pořád doma, stejně jako Emilka. Myslím, že materiálu bylo na celý seriál, tak to na mne působí, že je to jen sestřih nejzajímavějších momentů. Dneska by to takhle syrově bez patosu a sentimentu nikdo nenatočil...80% ()
"A pamatujte si, kdo se povyšuje, bývá ponížen. A koho ponižujete, ten Vás mnohdy přeroste tak, že se před ním budete plazit jako ubohý odporný hmyz." Když jsem na konci tohoto velmi sugestivního snímku sledoval, jak se v případě nacistického důstojníka Kukucka v podání Olega Tabarova tato moudrá učitelova slova naplňují, měl jsem poněkud rozporuplné pocity. Jestli je totiž tento snímek v něčem pozoruhodný, pak určitě v tom, že onen nacistický důstojník zde není vykreslen nikterak černobíle. Kontrast mezi jeho láskyplným přístupem ke své adoptivní dceři Emilce a bezcitným přístupem k vězňům koncentračního tábora přitom působí zcela věrohodně. Velké ocenění si zaslouží i Miroslava Součková a to za způsob, jakým ztvárnila postavu Emilky. I když v některých scénách působí Emilka až ledově klidně, divák přesto vycítí, že se pod "pokličkou" skrývají silné emoce. A když se k tomu všemu ještě přidá několik poetických až snových scén a velmi zajímavá hudba Moskalykova "dvorního" skladatele Ivana Kurze, je zaděláno na opravdu silný zážitek. ()
Ten nacista je přímo ukázkovou ilustrací pravé pruské povahy. Její poslušnosti k hodnotám, které jí byly vtlučeny, o kterých samostatně nepřemýšlí. Která dává minimálně najevo city, chová se (relativně) korektně a tvrdě k rodině a tvrdě a nekorektně k ostatním. Která je zahleděná do sebe a přesvědčena o své vlastní výjimečnosti, nad kterou si ale nezúčastněný pozorovatel znechuceně odplivne. Která má plnou pusu toho, jak člověk nikdy nemá ztrácet hrdost, ale když hledí smrti jaksi do tváře, zcela nehrdě se sesype. Jinak film potěšil vyvážeností viny a trestu, nikomu zlé činy nakonec neprošly, a v diváku tak po skončení pachuť z nespravedlnosti. Vlastně akorát ta jeptiška Myslíkové tak nějak vyklouzla, ale tu si vychutná pánbu (i když možná ne, pánbu jak známo dobrý není). Jinak mě překvapilo, že na převýchovu byly dávány takhle staré dívky? Vždyť muselo být jasné, že se nepodvolí, zvlášť když jim Němci před očima zastřelili rodiče. A stále se v myšlenkách musím vracet ke scéně lynčování onoho nacisty. Nechám stranou, že mi přijde poněkud nepravděpodobné, že by vojáci něco takového v táboře dovolili a jen tak v klidu tomu přihlíželi. Zcela chápu onoho vězně, který byl svědkem bestialit onoho nacisty, že vzal kamen a hodil ho, proti tomu nemám absolutně nic. Ale moc se mi nelíbí, že měl tolik ochotných pomocníků, kteří se k němu přidali, a přitom o tom nacistovi nevěděli nic. Prostě si šli jen tak někoho zabít, když je to povoleno. ()
Jeden z nejkrutějších a nejsyrovějších filmů z druhé světové války. Aniž by byl prolit hektolitry krve, běhá z něj mráz po zádech. Velmi působivý je lagerkomandant Olega Tabakova, jehož dvojí tvář je nejděsivějším prvkem filmu. Rozhodně stojí za shlédnutí, tématu převýchovy slovanských dětí moc prostoru na filmových plátnech věnováno není. ()
Očakával som trochu viac, nejaké hlbšie prežívanie príbehu a osudu postáv, ale to sa nedostavilo. Výkony hercov nie sú zlé, ale niečo tomu chýbalo v dramatickosti a uveriteľnosti. Nacistický dôstojník s dvomi tvárami a dvomi povahami oproti jednoduchému mladému dievčatku, ktoré sa nenechá spracovať mašinériou ríše. Keby to takto mohlo fungovať aj v skutočnosti, svet by asi vyzeral inak. V závere, keď sa mi už zdalo, že film bude zakončený surovou scénou pomsty, radšej sa zopakovala vízia slobody v morskej hladine a bola nahradená skutočnou slobodou obyčajnej moravskej rieky. ()
Nezapomenutelné, vryté pod kůží, daleko před ostatními filmy s tématikou z daného období. Velmi zdařilý snímek po všech stránkách, bezchybný hudební doprovod. ()
Výborný ruský herec v celkom dobrom českom filme....80%. ()
Tabakov to hraje velmi dobře, ale bylo by bývalo lepší, kdyby to hrál rovnou sám Petr Kostka, věřím, že by tu zrůdnou povahu esesáka vytáhl ještě na vyšší úroveň. ()
Vcelku obyčajný život decka počas vojny. Akurát, že hrdinka je nesympatická až na povalu a jej náhradný otec vedúcim v koncentráku. Najlepšia scéna je, keď dostanú jej spolužiaci príučku od vlčiaka. Ostatné klasika, Emilka čumí, chodí do školy a o ničom nevie. Neskôr príde ten očakávaný koniec vojny a ona sa samozrejme nezachová tak, ako sa od nej čaká. ()
Silný námět by si zasloužil mnohem citlivější zpracování a mnohem lépěji promyšlený konec. Oleg Tabakov je však skvělý. ()
Výborné herecké výkony M. Součkovej alebo A. Jachiewiczovej, avšak Oleg Tabakov mi pri postave SS-mana neprišiel veľmi dôveryhodný. Asi bolo zámerom režiséra, aby raz pôsobil ako milujúci "otec" a inokedy ako sadista, ale proste jeho slovanské črty a v jednom mometne plytké reakcie (bombardovanie, znásilnenie) a v druhom hlboká "citovosť a úprimnosť" (starostlivosť o dcéru, pohľad na betlehemské hviezdy) mi neprišla veľmi dôveryhodná. Niektoré scény však boli doslova desivé (rozhovory s učiteľom, bezvládna manželka v špajze) a dodávajú filmu potrebnú hĺbku a šokovým pôsobením navodzujú požadovanú atmosféru. Posolstvo filmu je viac než jasné, pre tých váhavých je ono posolstvo zdôrazené v záverečnej scéne. V každom prípade neprávom zabudnutý film o jednej výraznej kapitole (aj) našich dejín. ()
Tenhle film přeřostl tvůrce. ()
Reklama