Tvorcovia:
Craig MazinRéžia:
Johan RenckScenár:
Craig MazinKamera:
Jakob IhreHudba:
Hildur GuðnadóttirHrajú:
Jared Harris, Stellan Skarsgård, Emily Watson, Jessie Buckley, Paul Ritter, Adam Nagaitis, Robert Emms, Sam Troughton, Con O'Neill, Adrian Rawlins (viac)Epizódy(5)
-
1:23:45 (E01)
-
Please Remain Calm (E02)
-
Open Wide, O Earth (E03)
-
The Happiness of All Mankind (E04)
-
Vichnaya Pamyat (E05)
Obsahy(1)
Černobyl, pětidílná minisérie z koprodukce společností HBO a Sky, rekonstruuje příběh o jaderné havárii z roku 1986, jedné z nejhorších katastrof v historii způsobených člověkem, a o obětech, které byly učiněny pro záchranu Evropy před nepředstavitelnou pohromou. Dne 26. dubna 1986 otřásla jadernou elektrárnou v Černobylu na Ukrajině mohutná exploze, která uvolnila nebezpečné radioaktivní látky nejen na ukrajinském, běloruském a ruském území tehdejšího Sovětského svazu, ale také do oblastí Skandinávie a západní Evropy. Jared Harris ztvárňuje Valerije Legasova, předního sovětského jaderného fyzika, který vedl vyšetřování tragické události. Stellan Skarsgård hraje sovětského místopředsedu vlády Borise Ščerbinu, kterého Kreml pověřil vedením vládní komise zjišťující okolnosti havárie. Emily Watsonová představuje jadernou fyzičku Ulanu Khomyukovou, která chce odhalit tajemství kolem černobylského neštěstí. (HBO Europe)
(viac)Recenzie (1 125)
Neexistuje moc seriálů, který by ve mě zanechaly po dokoukaní pocit, že jsem viděl něco výjimečnýho a unikátního. S první sérii True detective nejlepší mini série vůbec. ()
Vidím v tom ekvivalent Bratrstva neohrožených. Řemeslnou kvalitu zajišťuje HBO. Reálné základy a mrazivé poselství zase neumožňují dát nízké hodnocení, pokud člověk nechce byt za amorálního tupce. Až na angličtinu se tomu těžko něco vyčítá, ale na tričku, plakátu ani ploše mít Černobyl skutečně nikdy nebudu, proto hype tak úplně nepodpořím. S1: 85% ()
Sice nevím, proč mají lidé u každé nové dobré věci ihned křičet "to je ta nejlepší věc ever!" a dokonce se kvůli tomu hádat a tak, ale to ovšem není chyba díla samotného. Můj největší obdiv patří chlapcům Jaredovi a Stellanovi, protože ti ve svých rolích opravdu zářili. ()
Tíživá rekonstrukce katastrofy, ze které by romantický velkofilm nevytřískal ani James Cameron. ()
Série Černobyl bývá mnohými seriálovými fanoušky i publicisty považována za událost roku a nešetří se pochvalnými slovy na práci Craiga Mazina coby scénáristy a Johana Rencka coby režiséra. Na volně exaltovaného nadšení surfovat nebudu, od toho tu máme kvanta jiných. Nebojím se prohlásit, že jde o působivé dílo a nadprůměrnou podívanou, ale to se u HBO a obřího potenciálu, kde dominantní roli hraje sama katastrofa, dá s velkou pravděpodobností očekávat. Přece jen mi některé stránky projektu přijdou poněkud schématické, přehnaně zdramatizované, hrané na efekt, neodpovídající situaci (tady hraje roli i to, že jsem od fochu, a drobnosti, které laik snadno přehlédne, na mě působí rušivě). Na některé postavy mám vyhraněný názor, vnímám je jinak, než jak nám je servírují seriáloví tvůrci - viz postava Ďatlova - ten chlap byl sice arogantní parchant, ale taky rváč a jeho obrana a argumentace vypadala úplně jinak. Sice se s obdivem mluví o tom, jak dokonale imituje seriál sovětskou realitu, ale ta se podle mě omezuje na vizuální zobrazení prostředí, a to se ještě podle mě až moc zdůrazňuje chudoba a oprýskanost. Jaderníci patřili k protežované elitě a Pripjať bylo nové a výstavní město režimu. Duch doby, postavení hráčů příběhu v sovětské přítomnosti a jejich vědomí vlastních možností bylo jiné. Někdy zaznívají neskutečně naivní repliky, návodné pro dnešního, řekněme si otevřeně, západního diváka seriálu. Pro ně se natáčí i "srdceryvné" sentimentální scény "popravy" roztomilých štěňátek, které taky vyznívají pro znalé dost směšně. Máte vůbec ponětí, jak probíhá selekce kanců při hrozbě prasečího moru, redukce holubů ve městech nebo kachen v rezervacích, masové vybíjení stád při podezření na slintavku? Některé prvky se přehnaně zdůrazňují, na jiné, mnohem zajímavější, se nedostane. Obecně mám ale pocit, že pět dílů bylo příliš málo a většina postav s obrovským potenciálem se seriálem jen mihla a divák nemá šanci vytvořit si k nim náležitý vztah. Za mě zůstane 80 % celkového dojmu s tím, že své jsem si tam našel, a spousta toho, co mně vadí, připisuju snaze upravit projekt na tělo cílového diváka. ()
Nejhorší je, že Ďatlovovi nestačilo, jak to podělal v tom průsmyku. Musel just ještě zlikvidovat reaktor. Ale že grafitové hroty byly problém už v průsmyku, to nikdo neřeší. ()
Podmanivá dramatizace Černobylské jaderné katastrofy a de facto pádu SSSR stojí především na precizních hereckých výkonech, strohém realizmu a na logiku apelujícím podání. Neselhávající Jared Harris si snad konečně kráčí pro sošku. Finální shrnutí událostí předcházejících výbuchu je v jeho podání bezchybné. Výborný střih, působivý vizuální styl a skvělá práce se zvukem dozimetrů v důležitých scénách šponuje napětí na maximum. I když má Putin výhrady seriál se snaží do sovětů moc neřezat a v politické rovině se spíš soustředí na kamufláže a polopravdy obecně. V tomhle byli tvůrci decentní. KGB by mohla být CIA, kdyby to z jiného důvodu bouchlo v Americe, pravděpodobně by se všichni chovali stejně. Lidi jsou lidi bez ohledu na stranu a povýšit chce téměř každý. Ať jde o státní nebo korporátní aparát, výsledky jsou nejdůležitější a bezpečnost je jen slovo pro lidi co jí nerozumí a sápou se na vrchol potravního řetězce. Vrcholné hrdinství pak není boj proti ideologii, ale boj proti nekompetentním lidem na nebezpečných pozicích. Samozřejmě také odpovídá na důležitou otázku proč se to všechno stalo a odpověď není vůbec překvapivá. Jsou levnější. ()
Strašně (zbytečně) vyhajpovaný seriál. Áno, natočeno je to dobře, áno, Černobyl je fascinující kapitola dějin, ALE... řekněme si na rovinu, to téma je hrozně vděčná a silná záležitost a málokoho to nechá chladným. To, že se pouhých pár dílů umístilo na prvních příčkách různých žebříčků je dle mého trochu nefér vůči skutečným SERIÁLŮM, které vznikaly léta a léta. Lidem, kteří to srovnávají dokonce s Game of Thrones bych upřímně nafackovala. Nicméně... události okolo Černobylu mě zajímaly snad odjakživa a dlouho jsem nedokázala pochopit, proč se o největší jaderné katastrofě nenatočil pořádný film nebo seriál. Konečně jsem se dočkala a rozhodně nejsem zklamaná. Herci úžasní, atmosféra o to víc. Menším zklamáním je samotná Pripjať: bylo hrozně vidět, že ji natáčeli jenom na jednom sídlišti a trochu mě zamrzelo, že úplně vypustili slavné Pripjaťské oko, při leteckých záběrech jsem pořád čekala, kdy se objeví. Zbytečně. Možná je to pro někoho nedůležitý detail, ale když už to chtěli autentické... K autentičnosti taky úplně nenahrávají anglicky hovořící herci, na druhou stranu kdyby to točili Rusáci nebo Ukrajinci, tak se takové kvality dost možná nedočkáme. ()
5/5 (2x) Byla bych ještě radši, kdyby se podařilo seriál obsadit méně výraznými hvězdami. Přeci jenom Stellan Skarsgård je už dneska nezaměnitelný, tvář Emily Watson taky už předem dává tušit, jaká asi ta její jaderná fyzička bude hrdinka (zda kladná či záporná) a například Barry Keoghan nikdy nic normálního nenatočil, takže už jen jeho přítomnost předpokládá jisté asociace. Tuto výtku bych ještě doplnila několik okatými scenáristickými berličkami, nábor horníků byl jak vystřižený z klasického westernu a několik dalších scén bylo hodně ve stylu amerického způsobu života a jejich chápání práva a morálky. Toto všechno jsou ale drobnosti, které nemají šanci ohrozit jinak výborný celek. Sama patřím ke generaci Černobylu a mlhavé zprávy o tom, co se stalo, provázeli celé mé dětství. Takže velmi vítám možnost prožít pět dílů z produkce HBO na téma rekonstrukce událostí a příběhů lidí bezprostředně kolem katastrofy. Líbí se mi nápad v první díle jen naznačit některé klíčové události a celé je dovysvětlit až v opulentním závěru. Dále si cením individuálního příběhu ženy hasiče, která celou tragédii prožila, ale především také přežila. A i když jsem doufala, že neohrožená jaderná fyzička by nemusela fikce, tak na druhou stranu chápu, že takové znalosti a odvaha ve skutečném životě nepřísluší jedinému člověku. Černobyl je důležitý počin a pokud i ruská strana přijde s vlastní verzí, budu u toho. #hbo ()
Neúprosný hype se line ze všech směrů už několik měsíců, nejprve od novinářů, pak z řad konzumentů, jež ještě po skončení Game of Thrones nezrušili HBO své předplatné. Nejlepší seriál všech dob na Imdb (také 9,7), dalo by se tvrdit, že pozdě příchozí divák zkrátka nemusí být uspokojen. Jenže, ono je tak, že tvůrci ze stanice Sky přispěchali se zbožím tak žhavým, že by jej nikdo neměl ignorovat. Od prvního dílu, který jen lehce rozkopává dveře k věcem budoucím (samozřejmě se stále dechberoucími momenty) se díly následující překlenou do značně znepokojivého období minulého století, přičemž později narozeným dává vyspělý vhled (samozřejmě s pár úpravami, ale dodržování skutečností je zde zásadní) do politických her a intriků hrdě se tyčícího Sovětského svazu a hlav většiny zúčastněných (ať už dobrovolně, či nikoliv), převážně pak dopřává prostor dvěma postavám tak skvěle zahraným, napsaným a prožitým, že to člověka musí totálně semlít, sežvýknout a vyplivnout až u odzbrojujících závěrečných titulků. Těmito dvěma jsou přirozeně první dva v pořadí, Jared Harris a Stellan Skarsgård, jež hrají postavy zprvu zásadně odlišné (Skarsgårdův Boris Ščerbina je v prvním díle pouze slyšet), posléze si projdou zásadním vývojem a chemie mezi těmito dvěma výbornými herci, jež se díky bohu nepokouší o krkolomný ruský přízvuk, je doslova odzbrojující a každý společný dialog jsem si doslova vychutnával. Zkrátka něco takového tu ještě nebylo a tato zásadní událost si bezpochyby zviditelnění zasloužila. Těším se na další tématické minisérie, které bezpochyby přijdou. ()
Dokonalá kompilace "based on true story" syrové reality, sovětského feelingu, prvotřídních a typově přesně trefených herců, ukázkové práce s napětím a scénářem. Není to určitě záležitost na puštění znovu, kde by člověk hledal alternativní cestičky a nenápadné scénáristické twisty, jako například v GOT, ale tady jsou ambice úplně jiné. Připomenout si, nikdy nezapomenout, nikdy neopakovat. A to se povedlo absolutně za jedna. Ačkoliv občas jsou některé momenty přibarvené, celkově to přebijí naléhavost a výpovědní hodnota smrtící katastrofy v dějinách lidstva. Na úrovni Schindlers List. ()
Masivní výbuch, který znamenal jednu z největších katastrof moderních dějin. Konec dubna 1986. Lidé sledují mohutný světelný mrak, zatímco na jejich kůži přistávají částečky popele. V černobylské jaderné elektrárně „cosi hoří“. Zatím nic netuší, ale následovat budou týdny hrůzy, beznaděje a zoufalství a především lží a propagandy, ve kterých se tomuhle národu nikdo nevyrovná. Prostě jakási sovětská bezohlednost (v tomto případě k masivnímu) neštěstí a snaha se vyhnout národnímu ponížení. Přijde nespočet dusivých záběrů, které navodí nepříjemné pocity. A rozjede se několik zajímavých příběhových linek. Jadernou katastrofu sledujeme velmi podrobně a velmi intenzivně, jen se mění postavy, které s námi zrovna tráví čas: zaměstnanci elektrárny, její hlavouni, hasiči a lékaři, odborníci na jadernou problematiku, tvrdohlaví politici. Tvůrci z různých pohledů mapují pátrání po jejích příčinách a souvislostech i zdlouhavé a komplikované odstraňování následků. Vše je navíc srozumitelné a nesnaží se publikum nějak přechytračit. Zlověstné, chladné a s výtečnými herci. A působivou hudbou s varujícími tóny. ()
Pět hodin chladu, hnusna, mraziva, bezútěšna, zmaru, strachu, bezmoci a beznaděje a především bezohlednosti a neustálých neuvěřitelných lží. Nevím, jestli jsem někdy viděl něco podobného, z čeho by mi bylo tak zle, ale od čeho jsem se zároveň nemohl odtrhnout. Pravá fascinace hrůzou. Kéž by se člověk poučil. ()
Po prvním úžasném dílu jsem si říkal "a o čem sakra budou ty další čtyři?" Po druhém úžasném dílu jsem si říkal "a o čem budou sakra ty další tři?" No a to už se mi potvrdilo. Třetí a především čtvrtý díl už citelně ztrácí na tempu a pátý to naštěstí zachraňuje sázkou na jistotu -> soudním dramatem. Ale ono je to vlastně všechno v pořádku. Je to podle skutečné události. A příběhy podle skutečné události, pokud jsou skutečně podle skutečné události, mají jednu zásadní výhodu a dvě zásadní nevýhody. Výhoda je, že jsou několikanásobně působivější a distance divák X příběh se v těch dobrých případech snižuje na minimum. Nevýhoda číslo jedna je, že často víme nejen jak to dopadne, ale jaký bude i průběh. Nevýhoda číslo dvě je většinou absence gradace. Příběh Černobylu je degradační, a to je prostě pro nás lidi neuspokojivý způsob vyprávění příběhu, nebo i čehokoliv jiného. Například málokterá hudba je stavěná tak, že by na začátku byla nejvíce nahlas a neustále by ztlumovala a odebírala nástroje až by skončila v úplném tichu. Potřebujeme to naopak. Na druhou stranu je mi tím ale tenhle seriál sympatický. Že se nesoustředí jen na to na první pohled nejatraktivnější, ale popisuje to zevrubně a hluboce (alespoň na poměry amerického seriálu, není to potřeba srovnávat se soudním spisem). Chvilku jsem váhal, zda se na seriál podívat v originále, jak se jinak snažím téměř výlučně konat, nebo v dabingu. Tyhle historické rekonstrukce, které nejsou dělány v tom správném původním jazyce, nemám rád. Podobně mě to štvalo třeba v Konferenci ve Wannsee (rovněž od HBO), kde mi rodný český jazyk pomohl lépe překlenout fakt, že postavy nemluví ve správném jazyce. Zároveň ale dabingem člověk přijde o zásadní součást hereckého výkonu, tak jsem zvolil originál. Ale podobně, jako když němečtí nacisté mluví anglicky, tak když ukrajinští a ruští bolševici mluví anglicky, je to prostě divné. Dá se to i po čase nevnímat, pokud zrovna není v záběru něco v azbuce nebo nemluví rozhlas. Tenhle rozpor je dost zvláštní. Také mi chybělo ikonické ruské kolo a důraz na všudypřítomnou bídu byl prostě okatý, aby se mohl potvrdit stereotyp západní veřejnosti o tom, jak to v Sovětském svazu vypadalo, přestože byl Pripjať vlastně tehdy výkladní skříní. Měl jsem taky pocit, že se seriál velice snaží z celé situace vykřesat vlastně daleko větší průšvih než ve skutečnosti byl. Viděli jsme pravděpodobně úplně všechna přímá úmrtí, která se v souvislosti s Černobylem stala a byla velice akcentována potenciální rizika, která se nakonec nenaplnila. Některé scény v průběhu seriálu taky trochu nepatřičně tlačily na pilu, aby budily více emocí, než se třeba v reálu stalo (hollywoodské hrdinství, přecitlivělost v odstřelu psů, jednoznačný záporák Dyatlov, jednoznačný klaďák Legasov, vymyšlená postava Emily Watson, vyhrocená a nerealistická příběhová linie ženy hasiče) ale není to nic přehnaného. Celkově se však jedná o skvělý, hutný, tíživý počin s edukativní hodnotou a další potvrzení toho, že HBO v seriálovém dramatu snad ani neumí šlápnout vedle. () (menej) (viac)
Tak po tom jak to každý vychvaloval až do nebes a všude jsem četl jakej to je fucking masterpiece tak jsem se k tomu konečně taky dokopal. No a resumé? Pojďme postupně díl od dílu. Ten první určitě získal moji pozornost už tady nastupuje ta atmosféra totální deprese takřka bez hudby která vydrží po celý seriál. Příčiny se řeší až v dalších dílech tady se zaměříme na samotný výbuch a funguje to. Jen žádná z postav mě tu ještě nezaujala a celé to bylo hodně chladné a odtažité a i když nepochybuji že v Rusku byl a je pořád bordel tak místy trochu přehnané ale jinak ok a v pohodě 4* Druhý díl konečně uvádí na scénu dvě hlavní postavy Harrise a Skarsgarda a vzájemná chemie od začátku funguje na výbornou i když v tomhle díle se ještě mezi sebou nemusí. Atmosféra bezprostředního odklízení toho nejhoršího pak pokračuje v duchu prvního dílu takže na výbornou. Třetí díl mi přišel jako nejslabší parta drsných horníků byla sice fajn ale nemohl jsem se zbavit dojmu že tempo seriálu trochu opadá a už to nemá ten nekompromisní drajv co první dva díly, ale za pěkný vývoj a proměnu vztahu dvou hlavních postav jsem ty 4* ještě dal. Se čtvrtým dílem se pak zase naplno vrací ta brutální depka pro mě osobně nejsilnější ze všech dílů který mě emočně zničil. Holt zvířátek mi bylo líto, ale co naplat museli jít. No a poslední díl na zakončení a zametení celého průseru pod koberec taky super. Takže shrnutí? Seriál roku určitě 2 nejlepší všech dob, tak to nevím, ale poctivá depka a řemeslně vytříbená záležitost. O tom žádná. Nicméně znovu to vidět nepotřebuji a to nejen proto, že tu nic nedopadne dobře, ale nevím zda efekt by byl stejný.85% ()
Lež má krátké nohy. A taky sílu několika atomovek a desetitisíce lidských životů na svědomí. Víc depresivnějších hraných seriálů už asi neuvidíme. Jakože nikdy. ()
Naprosto stěžejní událost pro vývoj konce 20. století. Když odhlédnu od toho jaký dopad měla havárie v jaderné elektrárně pro východní a střední Evropu, zbývá mě konstatovat, že Britové to vzali tak nějak pěkně od podlahy a seriál vstkutku vymazlili. Jako divák se opravdu ocitám přímo uprostřed Černobylu, v městečku Pripjať nebo v moskevské nemocnici. Zkrátka je to působité, je to opravdové. Záběry, na kterých sledujeme postupnou devastaci Toptunova, Akimova a hasiče z hlavy už pravděpodobně nikdy nedostanu. Při sledování prvního dílu mě vrtala hlavou myšlenka zda se vůbec dozvíme jak se to tenkrát všechno seběhlo. Za nejslabší díl považuji 4. První a druhý díl bych s klidem označil za to nejvíce fascinující co kdy bylo natočeno. 100% ()
Především první díl má atmosféru, pro kterou má smysl seriál zhlédnout. Obecně mě ale ta americká dramatizace ruských reálií a estetiky chvílema rušila. ()
10/10, miniseriál desetiletí. Já jen pevně doufám, že si z toho lidi vezmou to co mají - odpor k autoritářskému stylu vládnutí, kdy se všichni bojí "těch nahoře" a případně represivních složek, až to vede ke kolapsu zdravýho rozumu a pudu sebezáchovy celý společnosti jako takový. A ne, že si z toho vezmou hysterický strach z jádra a začnou řvát něco o zavírání Temelína či Dukovan. ()
Nemám slov. Kontext historických skutečností tu jen podtrhuje sugestivní sílu příběhu arogance kolosu vůči jednotlivci. Některé momentky působivé až za hrob (doslova), přičemž seriál výživně kombinuje obrazy s povědomím (nebo tušením), co se to vlastně právě děje. Most smrti, nesnesitelně bzučící dozimetry při práci biorobotů, rakve topící se v betonu, prázdné pohledy zoufalé matky, Legasovova obžaloba černého svědomí hrdého sověta - to všechno bere dech a kazí dobrou náladu přesně tak, jak má. Tvůrci dobře věděli, kdy být lhostejným pozorovatelem, kdy filmařsky zatlačit na pilu, kdy dokumentaristicky vysvětlit a kdy jednoduchým gestem podtrhnout význam okamžiku (Legasovova tíživá nervozita před osudovou výpovědí znázorněná jednoduše tak, že se kamera chvíli pohybuje jinak). Seriál Černobyl je ryzí důkaz, jak silné může být zábavní médium, pokud silně zpracuje silné téma. Seriál s dopadem o věcech, který měly dopad. Podobný dojem ve mně naposled zanechal film JFK, ale Černobyl je mnohem, mnohem intenzivnějším zážitkem. "Kdysi jsem se bál, jaký je význam pravdy. Teď se jen ptám - jaký je význam lži?" ()
Reklama