Réžia:
Derek JarmanHudba:
Brian HodgsonHrajú:
Toyah Willcox, Peter Bull, David Meyer, Heathcote Williams, Ken Campbell, Elisabeth Welch, Karl Johnson, Helen Wellington-Lloyd, Claire Davenport (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Ctnost a šlechetnost je víc než msta... Příběh o lásce a nenávisti, o mstě a odpuštění, vypráví o ztroskotavších na pustém ostrově, na němž žije ve vyhnanství vévoda Prospero s dcerou Mirandou a svým služebníkem Kalibánem, synem čarodějnice Sykorax. Byl to Prospero, kdo magií přivolal bouři, protože se chce pomstít uchvatiteli svého milánského vévodství, jímž je jeho vlastní bratr Antonio, a neapolskému králi Alonsovi, který Antoniovi pomohl. Oba muži nyní bloudí po pustém pobřeží, zatímco po setkání Alonsova syna Ferdinanda s Mirandou vstupuje do příběhu láska… Bouře je poslední velkou hrou Williama Shakespeara a je pokládána za jeho tvůrčí testament. Jsou v ní obsažena všechna základní témata jeho her a postava Prospera bývá vykládána jako dramatikovo alter ego. Derek Jarman připravoval adaptaci Bouře několik let a přepracoval text tak, aby jeho verze nebyla přímočarou adaptací hry. V poznámkách ke scénáři Jarman uvedl: „Doufám, že se mi podaří zachytit něco z tajemství a atmosféry předlohy, aniž bych upadl do teatrálnosti.“ (Česká televize)
(viac)Recenzie (11)
Prapodivná zlátanina s shakespearovskými veršovanými dialógmi a s nevkusnými šašovskými postavami, ktoré sa predháňajú v tom, kto sa bude viac ksichtiť a škeriť. Nepochopím prvoplánovú mužskú nahotu - hopsajúcich bimbasov je hneď niekoľko - hlavne keď na režisérskej stoličke sedel muž. K záveru sa z toho kľula väčšia a väčšia dejová nuda. ()
Já neznám všechny Shakespeaarovy hry a Bouře je pro mě jedna z těch neznámých. Nejsem si zcela jist, zda se dá dílo tohoto vele dramatika zničit, když se člověk alespoň trochu drží předlohy. Vždyť už jen jazyk, který postavy používají je úchvatný v českém dabingu, jak to potom asi zní v originále. Celkově mi ale příběh nesedl. Celé je to takové temné, místy skoro hororové. Oproti jiným dílům zde není ani nějaký extra dějový vývoj. Bouře se zkrátka odlišuje velmi. ()
Mysticky alternativní adaptace sází na výtvarné obrazy víc než na děj a je jakýmsi psychedelickým odvarem Shakespearovy hry. Možná si však libuje až příliš v občasném zdůrazňování ošklivosti a režisér se také až přehnaně nechal unášet mužskou nahotou. Podmanivě tajemnou atmosféru však tomuto snímku upřít nelze. ()
Čekal jsem složitou nepřístupnou artovku, ve které toho z geniální Bardovy hry příliš nezůstane, leč opak je pravdou. Tento způsob Bouře je opravdu velmi příjemný. Poměrně věrná adaptace, jejíž většina se odehrává na temném hradě v noci a fakt pěkně vypadá. Stopáž je tak akorát, takže film fakt nestíhá nudit, herecky je to obsazené naprosto skvostně a nějaká ta nahota, která se tu párkrát objeví, mi tady vůbec nevadila. Viděl jsem ještě novou verzi Bouře s Helen Mirren v roli Prospera, a tohle je teda mnohonásobně lepší a přístupnější. Má to fajnovou atmosféru a celé je to natečené fakt zajímavě, ačkoliv ne nijak experimentálně. Je to hutné, minimalistické, psychologické a magie předlohy na mě dýchla, takže jsem fakt spokojený, a o to víc, když jde o dílo jako je Bouře a o film pravděpodobně dost svého režiséra. U reprízy rozhodně chybět nebudu. Moje oblíbená adaptace. 85%. ()
V Jarmanově adaptaci lze leccos napadnout, na druhou stranu je třeba ocenit, že režisér nepodstrojuje divákovi ani nepřeceňuje své síly, jak se to stalo Greenawayovi a Taymorové. Film, údajně plný alchymistických a kabalistických symbolů (v Prosperovi Jarman viděl literární odraz Johna Deea), je jako obvykle silně stylizován s důrazem na výtvarnou stránku. Kalibán v podání herce, který léta předtím ztratil zrak, se myslím vysloveně povedl; Miranda ztělesněná tehdejší punkovou rebelkou, nejistou si svojí sexuální orientací, odpovídá mé představě "nehotové" dívky, vychované v nepřítomnosti žen. S kostýmem Ariela to ale tvůrci přehnali a nápadné zaujetí mužskými těly Shakespeara obohacuje stejně málo jako finále s mariňáky. ()
Reklama