Réžia:
Brad AndersonScenár:
Alan B. McElroyKamera:
Björn CharpentierHudba:
Anton SankoHrajú:
Sam Worthington, Lily Rabe, Stephen Tobolowsky, Adjoa Andoh, Lucy Capri, Will Woytowich, Ernesto Griffith, Chris Sigurdson, Stephanie Sy, Lauren Cochrane (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Jeho žena a zraněná dcera se při návštěvě pohotovosti ztratily a zděšený muž je marně hledá po celé nemocnici. Začíná si být jistý, že doktoři něco tají. (Netflix)
Recenzie (293)
Za mě nezáživnost. ()
Slušně vystavěný thriller, ve kterém si až do posledního momentu nejste stoprocentně jistí, co je pravda. Pokud na něčem pokulhává, tak pouze na vykreslení pochybností hlavního hrdiny, když se svého přesvědčení chvílemi málem vzdává. Brad Anderson není až takový mistr, jakým byl kdysi dávno Shyamalan. Ale pořád se s náročným námětem, který stojí na detailech a mimořádné přesnosti vyznění jednotlivých scén, vypořádal důstojně. Worthington dobrý, dostačující. ()
Bojler jaxviňa! Napínače o jebání či nejebání v hlavě jsou již za ta léta filmování dokonale vytěžené a jen výjimečně se objeví něco, co vás nápadem i exekucí ještě posadí na prdel. Ani tento satanžel není výjimkou a zhruba po 10 minutách musí být i průměrnému šimpanzovi (LIVča musí spapat ještě hodně banánů, ale zase si dozajista užil blahoslavené překvapení, když mu po dvou dnech sepnul neuronový impulz) naprosto jasné, že tomu nesympatickému excelentnímu neherci, který má na xichtě navlečenou kůži z obličeje někoho jiného a tu nedokáže mimicky ovládat, jebe jako z partesu. Následuje tudíž průhledně klišovitá hra na kočku a debila, kdy střihač a i ten nejzanedbatelnější komparz na přihlížejícího mongoloida u prstění sestry významně pomrkává „Jebe mu! Jebe mu! Jebe mu!“. Nicméně tenhle Andrzén není žádný žabař, jak již v minulosti několikrát prokázal, a natočil to velmi svižně a zábavně, přičemž se z vás v poslední třetině i vcelku roztomile snaží udělat ŽIVÉHOMRTVÉHO. Paradoxně by tomu v kontextu provedení daleko víc slušel závěr typu Sdružení nedobrovolných dárců orgánů a hlavní postava bez regresního traumatu, osazená nejlépe někým, kdo by byl schopen i nějaké hlubší pantomimy, než jen s koženě ukřivděným výrazem jebavě valit bulvy. Ovšem i tak pěkné čtyři vředy. ()
Nádherná paranoia, já jsem dlouhou dobu sledoval dvě možné verze příběhu a jasno sice začalo být o trošku dříve než v závěrečným rozuzlení, ale to nic nemění na faktu, že se jedná o napínavou a rychle odsejpající jízdu. ()
Solídne nepríjemný thriller, len škoda, že tvorcovia až príliš očividne predhadzujú náznaky "šokujúcej" pointy. A Worthington to herecky príliš nedáva. ()
Podobných thrillerů už pár bylo a vždycky to byly pecky, na které se nedalo zapomenout. Tady to navíc je umocněné tím, že Sam Worthington asi ze sebe vymáčkl to, co mohl. Já si to užíval a závěrem mě film totálně dodělal. Super kousek. ()
Ani se to moc nesnaží klamat tělem a člověk, který viděl víc, než dva filmy v životě to asi brzo prohlédne. Přesto mě to prostě bavilo a Worthington potvrdil, že je dobrý herec. Btw má tam fakt ošklivou ženu, co vypadá jak Benedict Cumberbatch. ()
„TÁTA SE O NÁS POSTARÁ..“ /// Kde je pravda? Kdo lže? Je táta magor, nebo jde o kšefty s lidskými orgány? Sledujeme nekonečnej propletenec pochybností, ve kterém je každej jasnej důkaz po chvíli zpochybněnej. Na obou stranách. Menší rozpočet je umně zamaskovanej atmosférou šílenosti, neustálých pochybností a nejednoznačností v chování většiny postav. Víc než s nějakými efekty si musíme vystačit s příběhem, „halucinogenní“ kamerou a hereckou mimikou, dotvářející atmosféru i děj. „Fractured“ je zajímavě natočený a napínavý thrillerový drama a pro mě rozhodně jeden z těch lepších filmů Netflixu. A je jedno, v kolikátý minutě budete tušit, že… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Začalo mi celkem dost mrdat v kouli. 2.) Stará i mladá jsou fuč! 3.) Thx za titule „lokeš“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ** ()
Sam Worthington mi strašně lezl na nervy už od počátku. Říkal jsem si: "Proboha, co je to za ukňučenou bačkoru, tohle je chlap?" Pak jsem pochopil... 🤗 🤗 🤗 ()
Brad Anderson po Tísňové Lince servíruje další napínavý Thriller, který Vás nenechá vydechnout! Perfektně zahraný Sam Worthington jde do nemocnice se svou manželkou a dcerou, která byla zraněna při pádu z výšky a je odeslána na CT vyšetření. Hodiny ubíhají a dcera s manželkou nikde. Od téhle chvíle nastává solidní paranoia, kde až do posledních minut nebudete vědět, zda je hlavní hrdina pomatený blázen, či nemocnice skrývá temná tajemství. Velmi napínavé, skvěle zahrané i zrežírované s poutavým dějem a slušným rozuzlením, které sice není až tak překvapivé, ale je dostatečně uspokojivé. Doporučuji. Lepší nervák tu dlouho nebyl. 80% ()
Trochu zamrzelo, že jsem po patnácti minutách přesně odhadl, jak celý film dopadne, ale cesta k tomuhle závěru byla moc fajn. Netflix chrlí filmy různých kvalit, v tomhle případě se docela trefili. ()
Devadesátkový paranoidní thriller jako vyšitý. Anderson je hodně solidní režisér, kéž by jednou dostal do ruky opravdu silný scénář. 70% ()
Před patnácti lety, kdy měl Brad Anderson na kontě excelentní horror Session 9 a mysteriózní klasiku Mechanik, vyslovovali fanoušci hrůzy a tajemna jeho jméno s úctou, tušíce v něm jeden z největších žánrových příslibů pro 21. století. Dnes, tedy o šest jeho filmů později, může být Anderson sice na oba výše zmíněné tituly stále pyšný, zároveň však nutno dodat, že kvalitám těchto snímků se žádný z jejich následovníků nepřiblížil. Fractured působí jako druhořadá variace na Mechanika, která čekání na režisérův plnohodnotný návrat přesouvá až někam do složky Nepravděpodobné. ()
Pro snouflejks co si libují v tom být ofended upozorňuji, že komentář asi obsahuje spoilery. Nebo možná ne. Možná jsem si je jen vymyslel v hlavě a ve skutečnosti jsem napsal něco úplně jiného. Paranoia, jeden nikdy neví. Takže nečtěte. Ale co kdyby tu bylo možné nalézt návod na záchranu vašeho života? Nebo alespoň na Záhorskou růži? No, dost už těch nesmyslů. Prakticky všechno co si myslím o filmu už sepsal honajz, mě to jen naštvalo o hodný kus víc. Celou dobu jsem si říkal "jestli to skončí takhle, tak se naštvu," a ono to přesně tak skončilo. Nemůžu se konečně zbavit dojmu, že novodobá ideologie (natož Netflix) nemůže ukázat otce, nota bene ještě bílého, jako zachránce a ochránce rodiny, a tento požadavek diktoval onen "překvapivý" zvrat ve zvratu. Zasloužené dva body. ()
Paranoidně-thrillerová zívačka, která by takto natočená nezaujala ani před těmi pětadvaceti lety, z kteréžto doby jakoby vypadla. I když tehdy by možná trochu líp zafungovalo závěrečné odhalení, které dneska absolutně nepřekvapí, ale v době před všemi těmi Kluby rváčů a Šestými smysly, by možná ještě šlo. Po dlouhé expozici přichází dlouhé a nezáživné handrkování se s nemocničními zřízenci a pobíhání po nemocnici, kde byl jediný trochu cool moment, když si omámený Worthington napálil adrenalinové injekce, aby se udržel na nohou. ()
„Rayi, jestli myslíte, že ten pes potvrzuje to, čemu věříte, tak se mýlíte.“ - „Nebo se mýlíte vy.“ Tak kdo se tu plete? Jde o iluzi lidské mysli či je v tom něco trochu jiného? Nevím, zda to s těmi sedativy a adrenalinem není z lékařského hlediska úplná hovadina, ale budiž, v podstatě jde o detail. Co je podstatnější, že film odkryje karty až zbytečně brzy. Pointa se tak dá odhadnout zkrátka příliš snadno. Oceňuju, že je tu stále jakási snaha diváka zviklat, nabízet mu vodítka, která ho dostanou na scestí, stejně tak kvituju solidní atmosféru, zneklidňující pocit, který film vyvolává…aby to však opravdu vyvolalo kýžený efekt, musel by být jiný konec. A nepřidá také fakt, že se film nemůže plně spolehnout na herce, zejména hlavní představitel Sam Worthington mě spíš zklamal. Tvůrce Brad Anderson není žádné režisérské ořezávátko a 4 mnou viděné předchozí žánrové snímky od něho jasně ukazují, že dokáže natočit nadprůměrný thriller, ale Roztříštění je pro mě osobně zatím jeho nejslabší film, který nemůžu ohodnotit výše než lepším průměrem. ()
Špitální paranoia, při které se Anderson jen stěží mohl dostat přes limity scénáře. Krapet mě rozčilovalo, že kdyby do té nemocnice přišel úplně zdravý člověk, za pár minut by na těch temných chodbách propadl depresím, ale to vše lze omluvit skutečností, že to bylo místo, kde by doktor Dlaha klidně odsloužil celou směnu bez zasmání a kolega Rath by byl slušným poctivcem bez stetoskopu kolem krku.. Snaživý Worthington vyplakal Mississippi, ale od Avataru stále nemůže nahodit řetěz. Otázkou je, jestli vůbec někdy nějaký měl.. ()
Netflix to má stále s tou spotřební filmovou produkcí (tedy mimo ty skutečné stomilionové a festivalové kousky) na pováženou a stejně jako jsem předtím s klidem vynechal Worthingtonův Titan, stalo by se tak i u Roztříštění (uměl bych si představit přesnější český název). Nicméně mě překvapilo až nebývale vysoké hodnocení na tento typ filmů (a doporučení od člověka, na kterého dám) a ačkoliv to není stoprocentní spokojenost a jednu chvíli jsem se i nudil, tak po většinu filmu jsem byl v příjemném napětí a poměrně hezky to uteklo. Skutečně takových mixů Uprchlíka a (možná?) Fight Clubu je spousty, plus mě to ještě vizuálně tou šedivou odpuzovalo, ale Sam Worthington mi nikdy nevadil a každý aspoň trošku snesitelný snímek mu přeji...7/10 ()
Povedená paranoia. Napínavá až do samého závěru, herecky primárně ve vedlejších rolích dobře odvedená práce, velice uvěřitelná atmosféra a sice tak nějak od poloviny se dá tušit možná alternativa šokující pointy, stejně se tam divák dostane chytře vystavěným příběhem s napínavými momenty, bez zbytečných oslích můstků a berliček. Worthington žřejmě na hranici svých hereckých možností předvádí z 90 procent úctyhodný výkon. ()
Thanksgiving Day u tchýně, to je vždycky potíž. Navíc se to návštěvou může leckomu pořádně pomotat v hlavě. (Ne)vyléčený alkoholik Sam Worthington zastaví na pumpě, na dcerku u rozestavěného objektu (velmi slušná scéna) začne vrčet toulající se čokl a ona ošklivě spadne. Nedaleko je nemocnice, kam ji rodiče kvapně převezou. Jenže leccos nejde podle plánů, což vyvrcholí tím, že manželka s dcerou z oddělení s CT zmizí. Paranoidní dramata, komu ruplo v bedně, jsou dle mého dokonale vytěžená a přijít s něčím novým je malým filmovým svátkem. Po pár minutách je evidentní, že mnohé nesedí a je jen otázkou, co přesně se stalo. A to může být mnohé – otázka, zda to vůbec někoho zajímá. Tvůrci se nás snaží zmást (smrt první ženy, obchod s dárcovstvím orgánů), já byl ovšem hlavně rád, že tenhle propletenec pochybností skončil. ()
Reklama