Réžia:
Stefano SollimaKamera:
Paolo CarneraHrajú:
Greta Scarano, Pierfrancesco Favino, Jean-Hugues Anglade, Elio Germano, Giulia Gorietti, Claudio Amendola, Alessandro Borghi, Lidia Vitale (viac)Obsahy(2)
Rím je mesto moci, kde zločin hľadá priamu cestu ako všetkým vnútiť svoj vlastný zákon. Film Suburra je príbehom o veľkých peniazoch roztočených okolo plánovanej výstavby, ktorá má pobrežie v Ostii premeniť na talianske Las Vegas. Tento projekt majú pomôcť presadiť skorumpovaný politik Filippo Malgradi, zapletený až po krk s podsvetím; mafián známy ako Číslo 8, ktorý je hlavou vplyvnej rodiny ovládajúcej územie Ostie, a predovšetkým Samuraj, najobávanejší predstaviteľ rímskeho podsvetia a zástupca mafie z juhu. Mechanizmus dokonalého plánu se ale začína rozpadať kvôli ľuďom, ktorí žijú na okraji týchto mocenských hier. Príbeh o zločine sa odohráva vo veľmi krátkom časovom úseku: 7 dní. Behom tohoto krátkeho časového obdobia sa rozpúta brutálna vojna. Okrem zločincov vtiahne do svojich tvrdých bojov aj chamtivých kardinálov, politikov, a tiež nevinných obyčajných ľudí. Posledný deň nastáva Apokalypsa. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (490)
Dávno som nevidela tak "jednoduchý" a zároveň tak dobrý film...nedýchala som od začiatku až do konca. Proste paráda! ()
Příběh ze začátku nic moc, ale pak s přibývajícím časem mě to celkem chytlo. Ale nechápal jsem ty scény s papežem, ty jsou úplně mimo příběh. Film je natočen takovým zvláštním stylem, který mi úplně nesedl. Navíc po celý film hraje furt ta samá hudba dokola. Hodnotím průměrně. ()
Zločinecký epos naprieč politickým spektrom, vatikánskymi komnatami a významnými rímskymi mafianskymi rodinami. Drsné, kruté, skutočné...Kvalitný eurothriller ponúka vybrúsený scenár, prepracovaný príbeh vtesnaný do pár dní a slušné herecké výkony. 4+ ()
Ani nevím jak a přišel konec, tak to bylo strhující a napětím nervy drásající. Něco jako ruská ruleta - hlavní atrakce na drsné Sicílii, posunuté tak trochu na sever až někam k norským fjordům...Přestože oblíbený žánr, nemohu jít z důvodu až patologicky působícího zla výš, i když si to vysoká kvalita a prestiž provedení (ne)zasloužily. ()
Lze říct, že gangsterský film má jedny z těch konzervativnějších recipientů a o to víc lze obdivovat fatální lyrický přístup Sollimi, který vykresluje zkorumpované a zločinem prorostlé prostředí jako bezvýchodný mikrosvět, kde se setkávají lidé ze všech společenských žebříčků, které spojuje rezignace na morální a etické hodnoty. Kladné hrdiny zde nevedeme, v zásadě téměř každému zde přejeme zasloužený trest a tedy film vstupuje do diváka primárně svou náladou. K tomu využívá poměrně atypické postupy, kdy mnoho scén nemá například prostorové expozice. Často je zde scéna zahájena záběry na s dějem zdánlivě nesouvisející činnosti, které postupně budují prostor, v němž se daná sekvence bude odehrávat. Což funguje hlavně z toho důvodu, že ony scény jsou podstatně delší než je zvykem a navzdory právě té náladotvorné atmosféře jsou poměrně procedurální. Ideálním příkladem je přestřelka v supermarketu, což je epizoda, která se odehraje ve čtyřech patrech obchodního domu, ačkoli její protagonisté se setkají pouze v jednom z obchodů na jejím počátku. Velké celky, zabírající obecně povědomé interiéry obchoďáku a civilní oběti zde proráží právě onu hranici zločineckého světa a světa civilního. Výslednému tvaru se pak daří udržovat i přes revenge finále zkrachovalou náladu, protože jakkoli mnoho zla bylo potrestáno, jednalo se stejně jen v kolečka stále se točícího soukolí, které jen s drobnými obměnami bude fungovat na věky dál. ()
Nepamatuju, kdy jsem naposledy viděl takhle dobrý mafiánský film. Italové asi vědí, o čem točí. Nejlepší postava byl jednoznačně Samuraj... starý, klidný chlapík, který na lidi nikdy nekřičí, ale věci v důsledku řeší důkladně. Kdo by byl řekl, co za vlnu potíží může spustit jeden poslanec, co si občas rád dopřál mladé maso a trochu toho sněžení... ()
Zo všetkého najviac ma oslovilo vyústenie osudov hlavných postáv, v rámci toho potom to, kto s kým (a ako!) nakoniec zatočil. ()
Přesně tohle mám na evropské kinematografii nejraději. Občas totiž vyprodukuje snímek, o kterém slyšíte jen letmo či uvidíte trailer na kanále, kam jste jenom náhodně přepnuli, přičemž Vás ve finále "semele" a zanechá v němém úžasu více než kdejaký holywoodský spektákl. Suburra je přesně tímhle případem, jelikož režisér Stefano Sollima na ploše čítající 135 minut rozehrává několik zdánlivě nesouvisejících epizod, které postupem času zapadnou dohromady jako přesně vysoustružený kus nádherně odvedené strojírenské práce. Po celou dobu stopáže jsem byl ohromen stylem, jakým režisér pracuje s reáliemi Říma, herci, lidskými osudy, a tím, jak se nakonec propletou dohromady ve skvěle napsaném příběhu. Celý tento výjev obestírá skvěle zvolený soundtrack, který mi rezonuje v uších ještě teď. Upřímně, ještě než jsem si film pustil, byl docela skeptický ke zdejším hodnocením, nicméně teď, pár minut po projekci musím uznat, že Suburra je filmem, který mi svým syrovým a nekompromisním přístupem k dané látce zcela vyrazil dech. Jsem moc rád, že jsem dal na radu (Lektor!), potažmo i na zdejší hodnocení a film si pustil. A pustit byste si ho měli i Vy, mohu ho totiž s čistým svědomím vřele doporučit. ()
Přesně ten typ filmu, který se mi nedobře hodnotí. Ani by mě nenapadlo, abych snímku vyčítal nedostatek poctivé filmařiny, ta tam rozhodně byla, problém byl v tom, že byla první hodina zoufale nudná a uspávající. Taky jsem se nedozvěděl nic nového- cikáni a politici jsou prostě všude stejní a prostituce je nebezpečným povoláním. Tyhle věty jsem si prostě musel zapsat: "Tak mě neštvi i ty, nebo ti uříznu nohu a dám ji do mrazáku. A vrátím ti ji, až přineseš prachy." Tak jo teda. ()
Tenhle mafiánský film bohužel není o luparách a betonových botách, ale spíš o cikánech, politicích, kléru a dokonce se v něm mihne i sama Svatá stolice (ten chlápek z Hitlerjugend). Mám trochu rozporuplné pocity. Třeba: Nejlepší soundtrack jaký jsem slyšel od Refnova Drive, ale použitý naprosto nevhodně, k filmu se hudba od M83 vůbec nehodila. Nebo: Svými silikonovými cecky mě znechutila jakási bezejmenná štětka hrající si na herečku, zato mě ovšem nadchla jistá Greta Scarano v roli feťácké pistolnice. A ještě: Děj slušně odsýpá a scénář je dobře napsaný, ale trochu mě zklamal konec - přes dvě hoďky mi titulky slibovaly příchod jakési apokalypsy, ale namísto plnotučné gangsterské zabijačky jsem se dočkal jen odstředěné chudokrevné omáčky. Aspoň že ten hnusný cigoš nezhebnul příliš pokojně. Čtvrtá jen a pouze za hudbu. ()
Sugestivní průvodce krásami italského podsvětí aneb jak může jedna bezejmenná, zfetovaná a navrch mrtvá děvka spustit peklo. Film o několika hlavních postavách, bez kladných charakterů, řádně brutální, když je třeba i psychologický a hlavně autentický. Ta provázanost od obyčejných pouličních kriminálníků přes cikány a renomované gangstery až po politiky či církevní představitele byla natolik fascinující, že jsem tomu bez výhrad věřil a chtě nechtě si musel připustit, že něco podobného se nejspíš odehrává i v našich luzích a hájích. Italský film většinou moc nemusím, lhostejno o jaký se jedná žánr, ale občas u nich najdu perlu a Suburra je přesně ten případ. 100% ()
Nebudu se rozepisovat. Po delší době jsem dal 5, to nedělám často a tak si můžete být jistí, že tohle stojí za to. Perfektní atmosféra, nádherná hudba, bezvadný příběh, napětí, kvalitní dialogy, super téma :-) ()
Film, ktorý má pomalší rozbeh ale potom následne pekne graduje. Stefano Sollima ukazuje komplexné fungovanie mafiánskych praktík v rôznych oblastiach odvrátenej strany spoločnosti v Ríme. Jeho postavy žijú, dýchajú a majú potenciál zaujať. Každá jedna z nich. Čo je výrazný posun oproti takej Gomorre. Do toho v pozadí často krát dotvára atmosféru dážď a fantastická kamera, ktorá hľadá zaujímavé uhly a zobrazenia akýchkoľvek situácií. Či už všedných alebo tých akčných a do toho hrá M83 s najlepšími vypaľovačkami. Nie je to príjemný svet. Je to svet plný násilia a nepríjemných ľudí. Táto sonda je ale spravená dobre. Je zábavná aj má formálne umeleckejšie presahy a hlavne sa môže popýšiť osobitým rukopisom. Ten Sollima zúžitkoval v druhom Sicariovi. Toto ma bavilo veľmi. ()
Sollimov fanúšik asi nikdy nebudem. Pripadalo mi to rovnako neskutočne rozťahané ako Gomora. Ale tentoraz sa jedná len o film, tak som to zvládol dopozerať. Je to taká freska mafiánov a skorumpovaných politikov. A keďže všetci do jedného sú nesympatické svine, tak som nemal som komu fandiť a ani keď sa začali vraždiť medzi sebou, tak ma to nijak neuspokojilo. Len ma pobavilo, keď neškodná krysa zabila veľkého hrôzostrašného dravca. Holt osud niekedy vtipne vyjebe aj s veľkým zvieraťom. Takže celkovo za mňa čistý priemer. 5/10. ()
Páčila sa mi hudba, páčilo sa mi, ako boli postupne predstavené dejové línie a ako sa pomaly začali prelínať. Bolo to chladnokrvné, možno až príliš. ()
Řím, stejně jako kdysi, stále mocí opojené město neřesti, v každé době nevyhnutelně směřující k malé apokalypse. Velmi nehezký, ale současně i dostatečně strhující, pohled na několikadenní sled událostí propojujících nitkami korupce, pletich a násilí světy politiky, obchodu, salónního i pouličního zločinu, ale také, i když spíše jen náznakem, všeobjímající svaté matky církve. Stylové vyprávění nasadí od prvního okamžiku solidní míru napětí podpořenou zneklidňující elektronickou muzikou z dílny M83 a po krůčcích stupňovanou takřka až do posledního záběru. Výsledek je působivě realistický, až z toho místy v zádech mrazí. 100 % ()
Trvalo hodinu, kým som sa zorientoval v množstve postáv, kto sú, čo robia a o čo im ide. Po tom pomalom rozjazde to ale už nabralo obrátky a výsledkom je výborná dráma spájajúca prostredie zločinu, korupcie a politiky. Len škoda, že sa tu nenájde jediná postava, ktorej by sa dalo fandiť, ešte tak tá pekná kurvička, inak je to tu samý zmrd a ešte väčší zmrd. ()
Stefano Sollima, režisér seriálu Gomorra, sa tentoraz vybral viac na sever a na miesto seriálové formátu zvolil ten filmový. Kvalita filmárskej práce je tu na nadštandartnej úrovni. Zápletka je zaujímavá a zmysluplne prepojená so všetkými zúčastnenými. Bohužiaľ atraktivita a charizma postáv je na oveľa nižšej úrovni ako u Gomorry. Vlastne rovnaký problém ako u inej sollimanovky, a to Sicario 2: Soldado. Tam tiež všetko vyzerá áčkovo, ale postavy neohúrili. Krútim teda hlavou nad hláškami o udalosti roku. ()
Více než o mafiánský akční snímek mapující propojení zločinu a politiky se jedná o audovizální onanii, ke které jsem se jako divák nadšeně přidal. ()
Výborný film, který od začátku servíruje nezapomenutelné scény za skvělého vizuálu a hlavně výborné hudby a tudíž jsem od něho nemohl odtrhnout oči. Jediný kaz je závěrečná likvidace dvou postav, která se tam z pohledu vyznění celého filmu prostě nehodí a není podle mě vůbec autentická. Konečně novodobý film ve stylu Scorseseho Casina. ()
Reklama