Réžia:
Francesco AmatoKamera:
Gherardo GossiHrajú:
Vittoria Puccini, Edoardo Leo, Benedetta Porcaroli, Sara Lazzaro, Marco Messeri, Betty Pedrazzi, Alessandro Giallocosta, Alessandra Carrillo, Marta Nuti (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Těhotná žena umírající na rakovinu zanechá svojí nenarozené dceři 18 dárků – ke každým narozeninám jeden, dokud nebude dospělá. (Netflix)
Videá (1)
Recenzie (48)
Originálním, neotřelým a k citům nekompromisním námětům já vždycky budu s radostí nadržovat, proto letí další pětihvězda neprávem přehlédnutému dramatu z tentokrát ne příliš prosluněné Itálie, v níž se odehraje dost možná nejdojímavější vztah dcery s matkou, co jsem ve filmové sféře zatím viděl. Docela dlouho jsem pochyboval, jak to chtějí všecko poskládat tak, aby to zapadlo bez větších logických lapsů a oni to ti kluci jižanský zvládli na výbornou. [viděno na Netflixu 14.5.2024] ()
Příběh možná víc pro ženy, ale tím, že manžel Elisy vypadal jak Gigi Buffon, získal na svoji stranu rychle i mě. Tahle cesta do neznámé paměti naštěstí nebyl kýčovitej doják, ale film s promyšlenejma přechodama z reality do snu, který se daj prakticky vysvětlit. V několika okamžicích se dá jen těžko ubránit slzám, takže všechny plačky varuju. Silný čtyři pecky, 80%. ()
Keď boli darčeky po 15 minútach rozdané, prepadli ma pochybnosti, o čom vlastne tento snímok bude. No a potom sa z toho vykľula story, ktorá akoby z Južnej Kóree pochádzala, lebo na takúto originalitu od Talianov si Ja veru nespomínam. Veľmi pekný, i keď smutný snímok o hľadaní či poznaní seba samého .. ()
Občas se mi stane, že se podívám na film a po shlédnutí si řeknu: to bylo vážně hezký až jsem to ani nečekal, ale hodnotím čtyřmi hvězdami, protože znám určitě pro mě lepší filmy. Jenže pak uplyne den, nebo dva a já mám ten příběh pořád v hlavě a v tu chvíli si uvědomuji, že tohle se neděje zas tak často... měním na pět a díky za tyhle stories :) ()
Jo, tak tohle bylo hodně povedené drámo, které klame popiskem. Doopravdy totiž jde o úplně jiný děj, a to že 18letá dcera je sražena autem a následně se "probudí" do snu, ve kterém jí je umožněno prožívat minulost se svou matkou, jenž zemřela při porodu a kterou nikdy nepoznala. Díky tomu sledujeme emotivní sbližování matky a dcery, které přinese mnoho veselých i smutných momentů a které je silné po celou svou stopáž, zejména pak s blížícím se závěrem, kde se příběh pomalu uzavírá a vede k uzavření osobních problémů a nevyjasněných pocitů hlavních postav v tom správně citelném a vděčném podání. Velmi originální Itálie, od které jsem takhle poutavou emoční ždímačku rozhodně nečekal. ()
Reklama