Réžia:
Pedro AlmodóvarScenár:
Pedro AlmodóvarKamera:
Affonso BeatoHudba:
Alberto IglesiasHrajú:
Cecilia Roth, Marisa Paredes, Antonia San Juan, Penélope Cruz, Fernando Fernán Gómez, Carmen Balagué, Pedro Almodóvar, Cayetana Guillén Cuervo (viac)Obsahy(1)
Estéban tragicky zemřel. Bylo mu čerstvých sedmnáct a poslední řádky v jeho deníku patřily otci, se kterým se nikdy nesetkal, protože matku opustil dřív, než se o existenci svého syna stačil dozvědět. Estébanova matka se proto rozhodne vydat po stopách svého mládí, transvestitu Lolu najít a dodatečně ho spravit o jeho otcovství. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (292)
Skvělý film s nádherně optimistickým závěrem. Podruhé zhlédnuto pár dní po tom, co jsem v pražském divadle ABC viděl výtečnou dramatizaci tohoto známého filmu. Mám tak nyní možnost obojí porovnat a musím překvapivě podotknout, že divadelní verze se té filmové může směle rovnat. Peterovi Gáborovi i celému hereckému ansámblu patří rozhodně všechna čest za to, jak tuto osobitou podívanou převedli na divadelní prkna. Ale zpět k samotnému filmu. Podle mě si bez debat zaslouží přívlastek strhující a nedivím se, že je to nejlépe hodnocený Almodóvarův film na ČSFD vůbec. Je to srozumitelný příběh plný velkých emocí, který je nesmírně zábavný a současně hluboce dojemný. Almodóvar je bezesporu tvůrce s nevšední mírou empatie pro své postavy silných žen a transexuálů. Právě pro jistou výstřednost a afektovanost Almodóvarova filmového světa platí, že jeho filmy nejsou pro každého - o to více k nim snad ale mistrovi bezpředsudeční fanoušci pokaždé přimknou, mě samého nevyjímaje. Miluju na tomhle filmu herecké obsazení, vynikající hudbu, střih, dialogy, a v neposlední řadě i výtvarně nápadité závěrečné titulky, hýřící všemi barvami (jak je ostatně u mistrových filmů zvykem). A konečně, protože jsem od prvního zhlédnutí tohoto filmu hodně pokročil ve svém seznamování se s klasickými snímky 20. století, mohu teprve nyní docenit hold, který zde Almodóvar skládá klasickému Mankiewiczovu snímku "Vše o Evě" z r. 1950, a nezapře se ani inspirace mnoha snímky mého velkého oblíbence Fassbindera. Dosti chvalozpěvů, za sebe prostě říkám, že je to výborný film, a tečka. ()
Almodóvar zkrátka umí vyprávět o nezvyklých lidech v nezvyklých situacích. ()
"Ta žena je jeho otec...". O filmu takřka všeříkající věta. Skvěle zrežírovaná i velmi slušně zahraná spletitá sonda do světa pohlavně obojetných, přemalovaných stvoření, míchaná se srdcervoucím příběhem o znovu nalezeném otci, s mými emocemi prostě nepohla. Prostředí, do kterého se Manuela vydává ulevit své duši, je natolik bizarní, že veškerá emotivní vážnost chvílemi dosti pokulhává. Jednoduše řečeno. Zmalovaná umělá žena, která je vlastně muž, plačící nad fotkou osmnáctiletého synka, kterého nikdy před tím neviděl(a) a jehož existence mu (jí) byla před pár dny velkou neznámou, mi jako vyústění zdlouhavého příběhu, s dosti ukvapeným začátkem, kterému se dokonce nevyhýbá ani kýčovité předpovězení děje (Estébanův první "střet" s autem) připadalo velmi podivné. Ostatně jako celá cesta zoufalé matky, která, ač osudem svého syna těžce zkoušená, z toho nakonec vyvázne ze všech nejlíp. Opět zjednodušeně. Rychle pozbyla, rychle nabyla. Zde hojně zmiňovaný pohled do ženské duše (ano Rosa či samotná Manuela), jsem si více užil v jiných snímcích než je tento. Zde se řeší v podstatě problémy z telenovely. Kdo, kde, s kým... ()
Almodovara mam moc rad. O to vic me prekvapilo, ze jeho vlastne nejproslulejsi dilo me nechalo chladnym. Ne kuli napadu, ne kuli hercum a zpusobu nataceni ,ale nejak mi to prislo prazdne, mozna prave proto kolik se toho tam deje. ()
Mé první setkání s Almodóvarem a musím zároveň jedním dechem dotat, že po shlédnutí tohoto pozoruhodného díla určitě né poslední! Krásný film, který se do vás hned od začátku " zakousne " veškerou svou silou ( tíhou, krásou) a nenechá ani na chviličku vydechnout. To se nedá popisovat, to se musí VIDĚT! Opravdu velice silný a strhující příběh a hodně přesvědčivé herecké výkony dělají z tohotu snímku nezapomenutelný zážitek! Příběh matky, která přichází tragicky o svého syna Estébana. Syna, jehož poslední řádky v jeho deníku patřily otci, kterého nikdy nepoznal. Matka se vydává po stopách svého mládí a rozhodne se najít otce svého zemřelého syna, transvestitu Lolu. Transvestiti, transsexuálové, feťáci, feťačky, prostitutky a v popředí příběh tak silný , který umí takovýmto nezapomenutelným způsobem podat asi pouze Pedro Almodóvar! 95% ()
Vrchol Almodovarovej tvorby pre širšie publikum.Skvele premyslený príbeh, kde všetko do seba pekne na konci zapadne, ale v tom emocionálnom melodramatickom zmysle. Almodovar nemá o mužoch bohvieakú mienku, zato o ženách vie všetko. Preto ho majú radšej ženy. K ***** mi chýbala určitá výpravnosť, keď sa hovorí o Barcelone a Madride, nejaká panoráma alebo aspoň známejšia budova by neškodila. ()
Totálně nudná sračka. Sonda do života lepší spodiny společnosti. Divák sleduje celou stopáž dialogy otravných kurev a jejich nehezké osudy, které samozřejmě nebyly jejich zásluhou. Prostě k ním byl život nemilosrdný. Bohužel kurvy zřejmě sdílely málo motivačních citátů, a tak se nedokázaly postavit na vlastní nohy a stát se úspěšnými, tudíž jen tiše trpěly. Otřesný film plný nudných a otravných neherců. Tohle je tedy těžce nadhodnocovaná píčovina. ()
Almodóvar od začátku do konce. Herce vybírá s takovou obezřetností, jak jen mu to je vlastní. Nemá smysl se o tomto snímku více rozepisovat.. ()
To je tak působivý film, že se snad ani nedá říct, jak moc mě fascinoval. Je to jeden z nejlepších Almodóvarových filmů. (A ta španělština je prostě nádherný jazyk :) ) ()
Nechcem a ani nemôžem sa pridávať k zástupom obdivovateľov tohto filmu a vlastne celého diela Pedra Almodóvara, nakoľko je tento film považovaný za jeho vrcholné dielo. Napriek tomu, že sa ani v najmenšom nepovažujem za moralistu, nemám záujem sledovať telenovelové osudy transvestitov, lesbičiek, prostitútok, feťákov a inej zberby a hľadať v tom umenie. Pre mňa bolo umením tento film vôbec dopozerať. ()
Almodóvar zavádí diváky sice na bezpečnou půdu melodramatu, ale volí natolik osobité postavy a prostředí, že výsledek je blíž klasickému Almodóvarovi než klasickému melodramatu. A tentokrát je ještě více o ženách, než je u mistra obvyklé – i většina mužských postav tu vypadá a chová se jako ženy. A zase mě dostal. ()
Trochu zvrátené ako som si už Almodovara zvykol. Sexuálne necitlivé, nepríjemné narážky všade okolo. Pritom má ísť o dielo veľmi senzitívne. Oceňujem ale veľmi príjemnú hudbu. Divím sa, koľko má tento režisér fanúšikov, pretože po vzhliadnutí jeho diela je jasné, že sa veľmi opakuje. Prečo v takmer každom filme musí vystupovať transvestita, to mi je záhadou (hoci v záverečných titulkoch trochu objasnenou). ()
S Pedro Almodóvarem to mám hodně těžké. Jeho filmy na mě často působí jako příběhy vytržené z telenovely, akorát jen zpracované nebývale artovým způsobem. Režisérův oblíbený svět plný transvestitů a homosexuálů mě míjí, problémy jeho postav jsou mi často vzdálené a když tento svět navrch ještě zkombinuje se světem feťáků a prostitutů, které vykresluje tak pozitivním způsobem coby dobrosrdečné oběti, ocitáme se teprve na vzájemně odlišných vlnových délkách a nerozumíme si. Navzdory tomu musím uznat, že Vše o mé matce je snad nejlepším Pedrovým filmem, co jsem zatím viděl a to z několika důvodů. Formální zpracování včetně barevné stylizace, hudby a vizuálu je zde úchvatné. Výjimečně jsem se v Almodóvarově filmu sektal se sympatickou postavou, jakou představuje ústřední silná ženská hrdinka – matka po ztrátě syna, v podání Cecilie Roth. Místy jde tudíž o velice silný film, s nejednou skvělou a působivou scénou, který mě i v něčem zasáhl, jindy se objevuje i kousek vtipu. Bohužel režisérova záliba v transvestitech, jeho vnímání světa i celý telenovelově laděný scénář způsobily, že ke konci už jsem nedokázal udržet o příběh a emoce z něj vždy plný zájem a celkový dojem mám rozporuplný. Po 4 viděných filmech mám už plně jasno, Pedro Almodóvar točí zkrátka pro jinou cílovou skupinu. [70%] ()
Neveselý film o neveselých životech lidí, kteří za žádnou cenu nemíní smutnit. Vše je podáno bez skrupulí, takže divák občas klopí oči studem. Pedro Almodóvar, to je sázka na jistotu, jeho filmotéka se tu slušně červená. Trošku chaos v těch jménech, puritánům možná nemusí úplně sednout problematika drogově závislých prostitutek a transvestitů, ale to už je jejich problém... ()
Pedro Almodóvar se pomalu, ale jistě stává mojím oblíbeným režisérem. Nechodí vyšlapanou cestičkou a jeho filmy nejsou o "obyčejných" lidech. Přesto dýchají životem a vyzařují zvláštní kouzlo. Také tento film, ve kterém cestuje Manuela zpět po stopách svého života, je dechberoucí ukázkou režisérova porozumění člověka. ()
Můj nejmilovanější Almodóvar. Expert ženských duší.. Krásný, nezapomenutelný film. Citlivý, lidský a hodně silný. ()
Ačkoliv jsem nikdy neviděl od Almodóvara žádný film úplně celý, hodně jsem se mu vyhýbal a po tomto snímku vím proč. Nechci tento film strhat, protože co se týká hudby, neobvyklého příběhu, jedinečné režie a především herců, nedá se mu nic vytknout ale mě je prostě režisérův podivný svět plný homosexuálů, transvestitů, transsexuálů a jiných bizardních bytostí prostě cizí a nesympatický a i necelá dvouhodinová návštěva mi přišla nudná. ()
Pedro točí filmy zaplněné "podivnými" lidmi. Prostitutky, travestité, HIV pozitivní, lesbičky... Přesto a pro mnohé jistě překvapivě to není jakýsi podivný výstřední svět nenormálních lidí, ale právě naopak, svět v němž se odehrávají příběhy svým způsobem archetypální a hluboce lidské. Almodóvar rozumí ženám a ženskému světu jako málokterý jiný režisér. Naopak nepřekvapí, že v jeho filmech takřka úplně chybí muži, respektive hrají role pouhých statistů, neboť mužský svět je Pedrovi evidentně něčím zcela cizím. Není to ovšem chyba nebo nevýhoda (tedy alespoň ve filmu ne) je to především velmi osobní výpověď... Samozřejmě by se dalo dlouho debatovat o zákonitostech vývojové psychologie, o absenci mužských vzorů, o tom, jestli Pedro vnímá ženský svět jako úplný, nebo naopak jako svět, v němž něco důležitého zcela absentuje, nebo třeba o tom, nakolik je Almodóvarův svět reálným světem a nakolik je naopak zidealizovanou pohádkovou vizí. Každopádně soudím, že stojí za to nechat se do tohoto světa vtáhnout, rozhodně totiž neublíží... 95% ()
Jen bych napsal to samé, co novoten. ()
For ME 86% ()
Reklama