Réžia:
Nicolas RoegScenár:
Edward BondKamera:
Nicolas RoegHudba:
John BarryHrajú:
Jenny Agutter, David Gulpilil, Luc Roeg, John Meillon, Barry Donnelly, Hilary Bamberger, Carlo ManchiniObsahy(1)
Dívka a chlapec (jména se nedozvíme a nejsou důležitá) se jednoho dne vydávají autem se svým otcem na piknik do pustiny. Tam dojde k překvapivému zvratu. Poté, co se otec pokusí své děti zastřelit, obrátí zbraň proti sobě a zapálí auto. Sourozenci se pak vydávají zpátky do civilizace. Pro děti vychované ve městě to není snadná cesta. Nebýt toho, že se k nim později připojí domorodý mladík, není jisté, jestli by přežili. Onen mladík právě podstupuje dlouhou zkoušku dospělosti, během které se o sebe musí postarat úplně sám a přežitím v divočině dokázat, že už patří mezi muže. Dvojice sourozenců tuto zkoušku částečně absolvuje s ním tím, že jsou oba nuceni změnit své postoje, návyky i intuici. Na dívce vidíme, jak se učí přebírat odpovědnost a jak začíná chápat své ženství, na jejím bratrovi zase to, že se v něm už rodí budoucí dospělý muž, schopný komunikovat a rozhodovat se. (ČSFD)
(viac)Videá (1)
Recenzie (84)
Walkabout je film kterej už mám spoustu let na jednom ze svých extérních harddisků ale za tu dobu a v záplavě těch filmů jsem na něj prostě a jednoduše zapomněl. Nedávno ho hodnotil HorrFi čímž mi tenhle kousek vlastně připomněl. Za což mu tímto děkuju. Film má sice vysoký hodnocení a je zde v červených číslech ale chtěl bych varovat případné další diváky. Rozhodně to není nic pro milovníky filmů s rychlým tempem který mají spoustu akce a nabízí spoustu napětí. Zde hraje prim příroda, fauna a flóra a především jde o to poselství filmu. V neposlední řadě nejde nepochválit obsazení Jenny Agutter. 4hvězdy ()
Což o to začalo to zajímavě; didžeridu, hlasové zkoušky, konkrétní zvuky a přilnavé obrazy. Pak se to náhle všechno rozpadlo, nastala (dle úvodu) "esence podmanivé vizuální krásy a filozofická meditace nad vztahem přírody a civilizace" a bylo to v háji. Na tomhle klokaním mase jsem si nepochutnal, ostatně i řezník mi přišel povrchní a málo sympatický, a porovnávání divočiny a civilizace experimentálně násilné. Snad jediné, co jsem chtěl pochopit byl rituální tanec Davida Gulpilila, ale nedovedl jsem se do něj ani vcítit. Pozn. 1: Možná chtěl Nicolas Roeg vyjádřit něco, co se už před ním podařilo lépe sdělit anglickému romanopisci D. H. Lawrencovi (v románu Kangaroo). Cituji část, která zaujala Gilla Deleuze (viz "Tisíc plošin" v překladu Marie Caruccio Caporale): "Být sám bez paměti, bez ducha, u moře (...) Být sám tak přítomen a tak nepřítomen jako čerň domorodce na prosluněmém písku (...) Daleko, velmi daleko, jako bych přistál na jiné planetě, jako by byl člověkem po smrti (...) Krajina? Na krajině mu vůbec nezáleželo (...) Lidstvo? To neexistovalo. Myšlenka? Zapadla jako kámen do vody. Slavná minulost? Obnošená, křehká a průsvitná šupina vyvržená na pobřeží (...) Pozn. 2: Zajímavostí je použití kousíčku skladby (rádia) mladého Karlheinze Stockhausena "Hymnen ". ()
Film, který se rozhodně vyplatí vidět. Kromě toho, že zde Roeg předvádí některé nádherné dokumentární scény přírody, některé méně hezké, protože zachycuje tradiční způsoby lobu zvířat, hlavně klokanů, tak je zde i silný příběh dvou dětí, které se musejí pokusit v pustině přežít. A ono se jim to daří, ale logicky to na nich musí zanechat nějaký ten dopad. I v tomhle směru je snímek silný, jak konfrontuje naši civilizaci a to, co je tam venku, co nechápeme. ()
Zbavit tenhle film nelogičností a nemít to tak zběsilou kameru, tak se mi to bude líbit určitě o dost víc. Ona ta kamera tu dost ubrala, to věčné přibližování a oddalování mi tu lezlo na nervy, stejně tak mi lezlo na nervy i to, jak často tu jsou střihy. Díky tomu mě to v určitých částech i nudilo. Jinak se mi to ale líbilo, přírodu to má fakt krásnou (a v případě čistě přírody je ta kamera vcelku normální), myšlenka je sice podaná tak, aby to pochopil úplně každý, mě by se víc líbilo, kdyby tam byla řečena ne tak jasně, ale to mi až tak nevadí. Herce to má dobré, hlavní herečka je pěkná a i když tak ze začátku nevypadalo, nakonec mi tahle "walk-movie" docela sedla. Škoda jen těch mínusů, kdyby tam nebyly, ten film bych měl nejspíš hodně rád... 4* ()
Je par momentu, ktere mne ve filmu nebyly jasne. Nebo spis pricina techto mometu ale asi to tak mam byt. Clovek nemuzu chapat vsechno a zase na druhou stranu to vnaselo hodne tajemna do filmu, ktery byl hrou vynikajicho australskeho svetla a mlade zeny a muze s australskou prirodou. Zajimave strihy mezi krasnou nahou divkou a mladym chlapcem, ktery je prave na lovu. ()
Reklama