Réžia:
Čeněk ŠléglKamera:
Josef StřechaHudba:
Josef StelibskýHrajú:
Theodor Pištěk, Gustav Nezval, Zdeňka Baldová, Hana Vítová, Jindřich Plachta, Ladislav Pešek, Jaroslav Marvan, Josef Příhoda, Ella Nollová, Marie Blažková (viac)Obsahy(1)
Zubař dr. Matys zaměstnává dva laboranty, bratry Aloise a Benjamina Zoubkovy. Ti slouží také jako příležitostné chůvy, protože u mladého lékaře žije jeho ovdovělý nevlastní otec, lesní správce v. v. Václav Bezdětek, a jeho čtyři malé děti. Bratři by rádi milovaného šéfa oženili, ale vědí, že nejprve musí sehnat novou ženu Bezdětkovi. Všechny muže rozčilují rozhlasové feministické přednášky jakési Marty Kočové, která káže proti mužům, jimž ženy posluhují a ještě jim rodí děti "na zakázku". Ukáže se, že je to atraktivní mladá žena, která se zamiluje do dr. Matyse a změní své názory. Ovdovělá Martina matka se smí podle manželovy závěti provdat až po dceři, protože jinak přijde o dědictví sto tisíc korun. Paní Kočová se zalíbí Bezdětkovi, který by si ji rád vzal... (ČSFD)
(viac)Recenzie (33)
Oddechová veselohra s příjemnými hereckými výkony, ale mimořádně slabým scénářem a velkou dávkou mentorování. Bojovnice za práva žen je mladým zubařem dovedena k pravému poslání ženy, vdát se a vychovávat děti. Situace se zkomplikuje, když se do sebe zahledí i jejich rodiče. Čeněk Šlégl vytvořil tři velmi podobné veselohry se stejným hereckým obsazením (Nezval, Vítová, Pištěk, Baldová, Pešek, Plachta). Přičemž Děti na zakázku představují prostřední článek mezi výrazně lepším Jarčiným profesorem a výrazně slabšími Armádními dvojčaty. Komické situace obstarává pro tyto komedie vytvořená dvojice Pešek-Plachta, nutno říct, že si jim to daří celkem dobře. Ale pak zjistíte, že film jen rozehrál jednu komickou situaci a že se s daným osazenstvem dalo udělat víc. ()
Nadprumerna dobova komedie - aby ne, kdyz tu zari Plachta. ()
Zdánlivě jednoduché zpracování i scénář, ale nebejt tehdy populární komické dvojice Plachta a Pešek (lepší než pozdější Plachta + S. Neumann), která se doopravdy osvědčila a která se už rok pře tímto filmem docela dobře uvedla ve dvou filmech a sice ve studentském snímku Jarčin profesor a v nenápadně podobných Armádních dvojčatech, později také v Cestě do hlubin študákovi duše (což si myslím že byl jejich jak herecký tak a umělecký vrchol, oněch let), tak nevím nevím jak by to dopadlo, ale film by byl určitě o poznání horší... To oni dva vlastně táhli děj celého filmu, alespoň v těch komických částech, tedy zejména v jejich dialozích a v nápadech. Zmatků a určitých nedorozumění se ale také nadělali dost, ale stejně vše podstatné se točilo právě kolem nich.. Jim dvoum ještě celkem zdařile sekundoval jak jinak než Theodor Pištěk (Václav Bezdětek). Gustav Nezval, Hana Vítová a Zdena Baldová, také nebyli špatní, ale přeci jenom zahrát uměli lépe, nějak mě připadalo že se hledali. Za film samotný tak dvě max. tři hvězdičky, navíc to bohužel není. Člověku se ani nechce věřit, že takový herci jako již zmínění dva hlavní představitelé hráli z dnešního pohledu v tak slabých filmech...Ovšem tenkrát to bylo úplně o něčem jiném, podobné a kolikrát ještě horší se tehdy úplně běžně točily, většina návštěvníků tehdejších kin si je přímo vyžadovala, a více než jiným, tak právě těmto dávala přednost pře nějakými filmy vážnějšího zaměření a vyšších uměleckých ambic. Ty oceňujeme a objevujeme s odstupem času až dnes..Za 2,5/5*. ()
Rafinované znění závěti, vícegenerační rozepře kvůli modernímu pohledu na manželství, populární herci a babiččiny pohádky. Toliko nabízí veskrze vtipná až situační komédie Plachta/Pešek. Ocenit nutno oblíbený pár Vítová/Nezval a méně typický Pištěk/Baldová. ()
Tento veselý film lze zařadit k dalším rutinním obětinám rozvrácené a po každém novém soustu hladovějící distribuci. Herec Čeněk Šlégl se chopil nabízené příležitosti a poté, co přinesl vlastní námět a napsal i scénář, usedl ještě do režisérského křesla. Šléglova komedie se měla jmenovat spíše Děti na zapřenou, protože k nejzdařilejším částem filmu totiž patří scény, v nichž dva zubní technici, dokonale sehraní popletové, roztočí bláznivý kolotoč pokusů co nejlépe schovat chumel dětí. Povedení bratři to všechno podnikají jen proto, aby výhodně oženili ovdovělého pana lesního i jeho vytíženého nevlastního syna. V hlavních rolích se po předchozích úspěšných filmech suverénně uplatnili Jindřich Plachta, Ladislav Pešek, Hana Vítová, Zdenka Baldová, Gustav Nezval i Theodor Pištěk. A protože nic se nejí tak horké, byla prostřednictvím tohoto filmu udělena důkladná lekce také všem feministkám a emancipovaným ženám. Nejlépe bude tu osmičku lokalizovat. – Co to je lokalizovat osmičku? – To se vytrhají zuby kolem, aby se to nešířilo. ()
Úsměvná, lehká oddechovka, která se nesnaží o nic jiného než pobavit vtípky na adresu kovaných feministek, a pak Plachtou a Peškem, kteří vytváří dokonale sehranou dvojku v dialozích i situační komice a strhávají na sebe většinu pozornosti, akočli zřejmě původně meli být "ti druzí" za Vítovou a Nezvalem. V rozehraných situacích, režii i vedení herců je cítit onen typicky "šléglovský" přístup k humoru a vůbec nevadí, že to jako celek nemá na vstup mezi zlatou klasiku předválečné české kinematografie. Ani po téměř pětasedmdesáti letech jsem se nenudil a nemám pocit ztraceného času. ()
Klasická prvorepublikovka s klasickou sestavou v čele s Plachtou a Peškem, kteří dokáží vždy potěšit. 65% ()
"Bolí vás to ??" - "A jak !!" - "Ale to není možné, ten zub už je dávno mrtvý !!" - "Ale ten zub ne !! Ta hudba !!" ;) ()
Pod názvem tohoto filmu jsem si představovala všechno možné i nemožné. Čeněk Šlégl to vyřešil šalamounsky. Theodor Pištěk opět nezklamal. Od něho jsem ani nic jiného neočekávala. Komická dvojice Plachta a Pešek si sedli perfektně. Od Plachty bych si chtěla nechat vyprávět pohádky. ()
Hana Vítová přehrávala a Gustav Nezval mě tu tak nehorázně sral, že to nezachránila ani oblíbená dvojka Pešek - Plachta. ()
Velmi vtipná a skvěle podaná dobová komedie. ()
Krásná ukázka postoje autorů k ženské emancipaci. Šlégl se vysmívá prvním feministkám a přestože zjednodušuje a je tendenční, činí tak odlehčeně a vtipně. Je to útok natolik rafinovaný, že ho spousta diváků nevnímá a jen se baví. Kdyby dnešní hardcore feministky mohly, tak by tento film rozcupovaly, zcenzurovaly, pixel po pixelu vygumovaly. "Žila byla princezna. Princové se pro ni trápili a chřadli, protože ona byla tak krásná, až se z toho člověku dělalo špatně...???...neskákej mi do řeči. Když teda chceš, tak teda až se z toho člověku dělalo mdlo. Otec, všemocný král si s ní nevěděl rady, protože se princezna nechtěla vdávat...byla takovej, jak říkáme...neřádíček. .... Princ ale poznal, že se nachází ve společnosti ošklivých dvorních dam, které kazí její mládí. ... Kdyby tvoje dvorní dámy vyhlížely jen z polovice jako ty, věz, že by přestaly být nepřítelkami mužů a první by se vrhly do jejich náručí. Nezáviděly by mužům jejich práci, nechaly by se samy obdivovat... ." Z toho je vám asi jasné, jak naše milá feministka dopadne. Já se přesto/proto dobře bavil. Duo Plachta, Pešek obstaralo dostatek vtipných momentů a ten obsah...to je pro mou generaci taky k zasmání. Další střípek do mozaiky... takhle jsme tu kdysi žili. Skoro čtyři *. ()
Velmi nenarocny dej s jednoduchou zapletkou. Krome par povedenych scen s bratry Zoubky ( Plachta byl vyborny ) vsak tato komedie prilis usmevu na tvari nevyloudi. Diky hereckemu obsazeni ( Baldova a Pistek hraji svuj standart, zaujme predevsim mila Vitova, elegan Nezval a dalsi v mensich rolich ), se da ale na tento film celkem dobre divat. ()
Duo Pešek Plachta opět funguje. Scénář zcela chybí, jen se tak konverzuje. Příjemná komedie. 60% ()
"Poslání ženy je trochu vyšší, než názory dnešních děvčat", slyší od maminky slečna Kočí, "škoda, že není televize, to bysme jí viděli s bradavicí na nose." Silný konverzační základ, scény z ordinace s občas mírně násilnými výpůjčkami od krále komiků, ♫ slušná hudba s místy neujasněnou náladou. Komedie se zápletkou, odvíjející se od zásvětního naschválu a moderních proměn postavení ženy ... a dá-li pámbu, vyvedeme koloušky, kozí mlíko a zeleninu máme z Malešic. Výborná Zd.Baldová, kamera Jos.Střecha. ()
Šlégl režie...prima obsazení... kromě Nezvala... ()
Baldová opět dokazuje, jak skvělá herečka to byla. Vítová opětovně oslňuje půvabem, i když v jiných filmech ji to zaručeně seklo více, a Theodor Pištěk je zárukou kvalitního humoru (jeho babička vyprávějící pohádky je bezkonkurenční). Překvapily rovněž perfektní civilní herecké výkony dětí. Slabinou je pak scénář, který můžeme v prvorepublikových filmech neustále s menšími obměnami. Tedy dědictví za určitých podmínek, z kterých nastávají vtipné situace. Mírný nadprůměr, ale na čtyři to není. ()
Skoro to vypadá, že Šléglovi po Jarčině profesoru zbyly peníze, tak se rozhodl s celým hereckým ansámblem točit ještě jeden film, ale jaksi nebyl čas a prostor na slušný scénář. Vznikl tedy zase jeden z pokusů dělat si legraci ze ženského hnutí. Nutno ale říci, že Gustav Nezval jako doktor Mandys dává nafoukané slečince v podání Hany Vítové docela slušné kapky, i když by jeden nevěřil, co se svým nadhledem a rozhledem zrovna na takové rozmazlené slečince vidí. Její závěrečné prozření a polepšení v cirkusových scénách je ovšem hodně přehnané. Průměrnou záležitost nezachrání ani sehraná komická dvojka Plachta-Pešek. ()
Průměrná komedie, která pobaví hlavně díky duu Pešek-Plachta. Jediným čím se tato komedie Šlégla liší od jiných, je nápad utahovat si z tehdejšího ženského hnutí-což se v prvorepublikových veselohrach moc často nestávalo. Celkově jsou Děti na zakázku tou kvalitnější částí tehdejší produkce. Čěněk Šlégl byl navíc kvalitním řemeslníkem a to je na filmu vidět.. ()
Není to žádná výjimečná komedie, spíš bych řekl tuctovka, zápletka průhledná od samého počátku. Vyniká výkon Jindřicha Plachty a Theodora Pištěka, zatímco Hana Vítová je taková nijaká, ale v té době takhle hrála. Díky G. Nezvalovi a jeho mentorování film připomíná mnohem zdařilejší komedii Jarčin profesor (opět s Pištěkem a dvojicí nešiků Plachta - Pešek). ()
Reklama