Réžia:
Ladislav SmoljakScenár:
Zdeněk SvěrákKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Jaroslav UhlířHrajú:
Josef Abrhám, Libuše Šafránková, Eliška Balzerová, Zuzana Fišerová-Svátková, Zdeněk Svěrák, Dáda Patrasová, Jiří Kodet, Karel Augusta, Bedřich Prokoš (viac)Obsahy(1)
Kníhkupec Dalibor Vrána má rád ženy a ženy majú radi jeho, preto väčšinu jeho príjmu zhltnú alimenty. Využije skutočnosť, že v reštauráciách si ho ľudia často pletú s čašníkom a rozhodne sa vylepšiť si svoju finančnú situáciu originálnym spôsobom. Stáva sa nedostihnuteľným fantómom pražských a čoskoro i mimopražských reštaurácií a postrachom pomalých čašníkov... (STV)
(viac)Recenzie (730)
Duo Svěrák Smoljak mám moc rád, tenhle film je klasika, ale zanechal ve mě pocit jen za 3*. Za silné 3*. ()
Kombinace režisérských schopností Ladislava Smoljaka, jedinečného a charismatického výkonu Josefa Abrháma v hlavní roli, a to celé podbarveno titulní písní "Severní vítr", interpretovanou příjemným hlasem Jaroslava Uhlíře. Tato kombinace nemůže zklamat a taky nezklamala. Tato komedie rozhodně patří ke klenotům Československé kinematografie a neohodnotit ho "pěti z pěti", to ani nelze :-) ()
Perfektní film Smoljaka a Svěráka o falešném vrchních s výborným Abrhámem, Šafránkovou a Svěrákem. Hodnocení: 80 % ()
Polívčička byla? :D Super česká komedie,která nikdy neomrzí. 4* ()
Svěrákovina se nezapře. Nápaditý, vtipný, originální, nezapomenutelný, kultovní, geniální!! Navíc super herecký výkony a výborný stěrače, který stírají:) ()
Miluji Svěrákův styl humoru, který nebývá prvoplánový. 90% ()
Častým reprízováním už se film stává poněkud ohraným, ale za to nemůže. ()
Ať ten film sleduju po sté nebo po sto padesáté, nikdy mě nepřestane udivovat, jak dokonalá komedie to je. Duo Svěrák+Smoljak prostě nic nepřekoná. ()
Jako za kulomet paní. Přikrčit a lehce zaklonit :-) ()
Dalibor Vrána - postrach všech restauračních zařízení. „Polívčička byla?“ Co dodat, zkrátka nezaměnitelná klasika, v níž ostřikovače vždycky stříkají, stěrače stírají a klakson troubí. 100% ()
Jedna z vůbec nejproslulejších československých komedií se zřejmě životní rolí Josefa Abrháma, jehož legendární Dalibor Vrána si získává fanoušky i po pětatřiceti letech od uvedení filmu. ()
Možná, že na nějaký snímek zapomínám, ale nepamatuji se, že by jakýkoli film od tvůrců Smoljak-Svěrák byl prostě špatný. Tohle řemeslo prostě ovládají. K tomu není třeba nic moc dodávat. Skvělé herecký výkony od pana Abrháma přes paní Šafránkovou až k panu Svěrákovi, k tomu vtipné hlášky, originální nápady a navíc pravdivý a zajímavě odvyprávěný příběh. A nakonec to nejlegendárnější na celém snímku. Hudba. S písní Severní vítr bude prostě film spojen navždy. Na podobné filmy se můžu dívat pořád dokola a stejně mě to nikdy neomrzí. ()
Do dnešního dne jsem Cimrmanovce považovala jen za výborné baviče a ukázku toho, že český humor je víc než jen Kamenák, ale ted vidím, že dokázali i chytře nastavit zrcadlo naší české vyčůranosti a podfukářství. Spíše cynické než vtipné, spíše ze života než crazy, každopádně ale výborné a skvěle vypointovené. ()
Od nametu, cez scenar, reziu, herecke obsadenie, az po pointu. DOKONALE.... ()
Naprosto skvělá komedie. Nepouštím si ji tak často jako ostatní, ale přesto je vysoko v mém žebříčku. Vím, že je to komedie, ale pár scén bylo zbytečných, a toho zpívání, byť sebehezčího také mohlo být méně. ()
Výborná komedie a skvělý Pepíček Abrhám a "severní vítr je krutý" !!! ()
Fantastická "domáca" komédia, ktorá mi práve vybila všetky šiby :-). Perfektné gagy, herecké výkony, dej, pútavosť, prostredie. Je mi len ľúto, že mladšie generácie sa k tomuto počinu dostanú už len ťažšie, kvôli už určitej anachronickosti, nemodernosti diela. Dnes sú skrátka "in" (väčšinou) nezmysly, ktoré sa nechytajú... Veľká škoda, Vrchní, prchni by mali dávať každoročne počas Vianoc. Nech sú ľudia šťastní :-). P.S. Záverečný titulok o osude vrchního Vránu je síce iba fikcia, no ako záverečný gag podčiarkuje genialitu, s akou film pracuje. ()
Ten film má všechno. Citlivě naznačuje nevděk studentů k profesorům a inspiruje školní otloukánky, že mohou dopadnout lépe než šprti. Poukazuje na riziko předjíždění na plné čáře a nabízí vizi auta s nízkou uhlíkovou stopou. Skrze podobenství prasete v žitě nastoluje závažné existenciální otázky. Ve filmu je zobrazena žena s hadrem, to už je dnes zakázaný šovi nebo jiný ismus. Nadhazuje téma polyamorie, aniž by nějak soudil. V souvislosti s tím vidím jediný zápor díla - že tabuizuje pohlavní choroby, protože nakazit nás dnes může kdejaká osoba, ať už je drzá, ošklivá, zvědavá, brejlatá nebo Douchová. Já jsem původně chtěl, aby můj komentář k tomuhle filmu, samozřejmě až vznikne a bude zveřejněn, byl míněn vážně. Ale po posledním zhlédnutí tedy, kdybyste mě prosili, tak vážný nebude, tady tedy ne. ()
Ten film je obrazem své doby. Špinavé ulice, děsvý vozový park, rozbité silnice a také doba, kdy Svěrákova škodovka je znakem úspěšnosti a musí být patřičně prezentována majitelem (s minirodinkou oblečenou do směšných pletených "sportovních" úborů). A dál také opadávající fasády, zašlé interiery jak v bytech, tak v oněch hospodách a restauracích. Vrcholem všeho je ono šílené vozidlo, které bylo ve své době určeno hlavně invalidům. Proto ona scéna, kdy se Abrahám snaží předjet ne plné čáře autobus, nezdaří se mu to a je stavěn esenbáky. Když vyleze přikrčený v kombinéze z hadraplánu, jak se Velorexu říkalo, i esenbáci nad ním - nebohým invalidou - mávnou rukou. Je to nejen z doby normalizace, ale hlavně z časů, kdy všichni žili z ruky do huby a ten žigulík byl znakem absolutního blahobytu. To není komunální agitka na adresu číšníků, okrádajících hosty jako na běžícím pásu. V té době totiž kradla řada lidí na komunální úrovni (a nejen vybrané profese) a korupce byla mnohem rozšířenější, než je dneska. Obálky se strkaly (byť třeba i s jednou zelenou stokorunou) skoro všude. V obchodech, na úřadech, nemocnicích, ve školách, na bytových podnicích, řemeslníkům. V měřítku dneska nepředstavitelném. A jekot dneska, jak se dneska "krade" ve velkém je zase jenom dán tím, že se o většině těch "velkých" zlodějin dozvíme hned, patřičně podaných a často dost nafouklých. Inu tehdy novináři sloužili straně a vladě a pod dohledem úřadu pro tisk a informace. Dneska se řídí jinou zásadou - nasírat a strašit, hlavně aby se klikalo co nejvíc na články nebo čučelo na reportáže, které často ani neobsahují informace, které v titulcích nebo i perexu tak dryjáčnicky vnucují. Možná když film shlédneme (a nejenom tenhle), meli bychom se nad tím zamyslet. Jedna z mnoha vynikajících rolí Josefa Abrháma, ale mě spíš baví protivně se vnucující Zdeněk Svěrák, který je asi ve skutečnosti takový jako zde. A vlastně taky v celé řadě dalších filmů, kde se podílí na scénáři. Nedá se ani vybrat, co bylo vlastně nejlepší v celém filmu. Mně osobně baví honička ve Varech (houfec číšníků, dobíhajícíh Abrhámovo luxusní (patnáctistovka) žiguli s kufrem plným stokorun a pětistovek a hlavně akce "odhalení a zadržení". "Dopustil jste se hrubého přestupku. Na co myslíte?" "Kdybyste věděl, na co myslím, byl byste povýšen." "Co bych byl?". A poté, co esenbák Pyško obhlídne Abrháma v knihkupectví, na dychtivou otázku Svěráka, co s tím udělá, odpoví suše "Nahlásím to." A Svěrák, těšící se, jak bude u toho, až bude tajně nenáviděný "houslista" skřípnut, má po ptákách. Prostě super. A i přes komický titulek na závěr, jak se Abrahám naučil v base hrát na housle (jmenoval se přece Dalibor) a syn Honzík se stal vrchním na Labské cítí člověk nakonec nějaký těžko definovatelný smutek. Tři až čtyři generace v tom žily. Díky bohu, že mě to v dospělosti jenom trochu štrejchlo... ()
Reklama