Réžia:
John BoormanScenár:
James DickeyKamera:
Vilmos ZsigmondHudba:
Eric WeissbergHrajú:
Jon Voight, Burt Reynolds, Ned Beatty, Ronny Cox, Ed Ramey, Billy Redden, Charley Boorman, James Dickey, Bill McKinney, Hoyt Pollard, Macon McCalman (viac)Obsahy(1)
Čtveřice mužů sjíždí během víkendu na kánoích úsek divoké řeky v Apalačském pohoří, jenž má být záhy zaplaven vodou z nové přehrady. Romantická cesta se však nečekaně proměňuje v tragédii, jež navždy poznamená ty, kteří přežijí. Muži si chtějí dokázat, že navzdory městskému způsobu života mohou pokořit přírodu. Jenže součástí místní přírody jsou i horalé, kteří tu dlouho žijí v tvrdých podmínkách a kteří vyznávají jiné hodnoty. Střetnutí s nimi se mění v boj o přežití. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (400)
Čtyři přátelé, měšťáci, obyčejní chlapi. Jeden se možná stylizuje do neohroženého dobrodruha, ale vesměs jde o kancelářské krysy. Na kánoích hodlají sjet úsek řeky, který má být kvůli výstavbě přehrady zaplaven. Počítají s nějakou tou odřeninou, jenže tenhle výlet v „divočině“ je poznamená zatraceně silně. Důvodem je dvojice vidláků (ještě primitivnější se pak díky téhle inspiraci stále častěji objevovali v kultovních hororech – Texaský masakr, Hory mají oči), kteří vyznávají tak trochu jiný hodnotový žebříček. Stačí pár náznaků, kdy pak vše vyvrcholí sexuálním napadením jednoho z vodáků. Následuje úprk, boj o holý život. A hlavně postupná proměna charakterů do toho času obyčejných mužů, které sžíral stereotyp. Napětí je slušné, krásu řeky se vším všudy dokonale nasnímal legendární kameraman Vilmos Zsigmond, tvůrce Excaliburu zase pokládá netriviální otázky. O nějaké zásadní otevřenosti násilí bych nicméně určitě nemluvil. I po letech to ovšem má své kouzlo. ()
Až na pár scén, trošku menej odvážne hixplo s jednoduchým dobrodružným príbehom. Mladšia generácia nadšená nebude, tá zrejme očakáva klasické hororové prvky. V tomto prípade hrá prím ale úplne niečo iné, pričom tá balalajka tvorí dokonalý koncept v podivnej atmosfére .. ()
Veľa som o tomto postaršom americkom filme počul. A vždy to boli len samé chvály. Dlho som sa po ňom márne obzeral. No a teraz vďaka druhému programu českej verejno-právnej televízie (ČT2) som si ho mohol pozreť v HD kvalite. Titul "Vyslobodenie" (Deliverance) nadmieru splnil moje vysoké očakávania. Je to surový, naturalistický a zároveň i silne dramatický a kvalitne natočený snímok. Vymakaná old schoolová hixploitation horrorová klasika. **** ()
Na první pohled taková ta stoprocentní chlapárna ze sedmdesátých let, na druhý, třetí i čtvrtý pohled velmi mazaná a psychologická věc, ve které rozhodně nejde jen o to, že někdo někomu něco provede a on se mu za to pomstí. Napětí je čím dál intenzivnější, čtveřice dobrodruhů se postupně různě vybarvuje, divák se musí sám sebe ptát, jak by se zachoval na jejich místě... Díky Johny Boormanovi a jeho sjezdům dravých peřejí se přenesete přímo do místa děje, díky bezvadným hercům v čele s Burtem Reynoldsem a Jonem Voightem to všechno prožijte a možná i přežijete. ()
Tenhle film mi dlouho unikal konecne sem to zkouknul ale ze bych z toho byl nejak vodvarenej to zase ne je to slusnej thriller z dobrou atmosferou a pekne vygradovanou blbou situaci se kterou se musi hlavni hrdinove potykat ale zase takovej shockhing to neni scena znasilneni rozhodne neni takovej hardcore jak tu kdekdo pise musime si uvedomit ze je to starej film kterej vzniknul jeste pred tema Texaskyma masakrama a podobnyma kouskama takze nejakej extrem urcite necekejte jak sem napsal atmosfera slusna pribeh taky ale neco tomu proste chybelo dal bych mozna i 4* ale ten hapyend to lehce zabil ()
Jeden zo základných kameňov hixploitation filmov. Oproti hororovým bračekom spočíva sila DELIVERANCE v jeho uveriteľnosti. Preživší výletníci vyzerajú na konci filmu ako keby sa vrátili z Vietnamu. Skvelé. ()
Nářezový snímek Deliverance staví své hodnoty především na neopakovatelné atmosféře okolí sjížděné řeky (která tu v podstatě hraje hlavní hrdinku - jiná "žena" ve filmu není) a bombastickém výkonu Jona Voighta. Nepovažuji se za nějakého kritika, nicméně pár filmů už jsem - troufám si napsat - viděl. O to víc mne pokaždé dokáže převapit, když při sledování postarších klenotů stříbrného plátna narazím na svém monitoru na pecky, ve kterých přesvědčivě a s elánem září nynější senioři ve svých nejlepších letech. Burt Reynolds jako otrkaný polodivoch se mezi čtyřmi kamarády také neztrácí, ale Voight si pro sebe bezesporu ukradnul největší kousek koláče a náležitě si jej vychutnává zejména v poslední části filmu. První scéna s bezchybným, energií nabitým koncertem v podání kytaristy Ronnyho Coxe a postiženého chlapce hrajícím na banjo mne skoro donutila vyskočit z pohodlné židle a zběsile stepovat, a nedivím se, že je v souvislosti se snímkem tak často zmiňovaná. Je také takovou předzvěstí zla a útrap, které hlavní čtveřici potkají: vše začíná pěknou písní a končí brutálním vyčerpáním na hranici smrti. A přesně tohle udělá s divákem i film, pokud na jeho hru přistoupí. Stačí se nechat unášet zprvu sympatickým proudem, pak sjet pár napínavějších peřejí, a ke konci se odvážit do toho největšího rozbouřeného pekla, které je o to děsivější, že je nedobrovolné. ()
Aniž bych se kouknul na zdejší hodnocení, šel jsem po filmu na doporučení Cinemy, kde zrovna vyšel článek o chlapských filmech, tak jsem si říkal že si trošku doplním filmové vzdělání. Po úvodním vtáhnutí do děje, jsem čekal něco jako nabušený akčňák kde si to rozdávají naši hoši na férovku s horaly, bohužel nic takového se nekoná. Film se nenápadně posunuje do roviny zapírací, kdy hrdinové raději volí lež místo skutečnosti. Pokud mám ale něco pochválit tak jsou to rozhodně pasáže na řece, kdy opravdu se dnešní digitální mágové můžou zahrabat, voda je přímo smrtící a peřeje zrádné. V dnešní době nenatočitelný film. První polovina je naprosto skvělá, poté se příběh začne stáčet trošku jinudy. Nicméně 80% ()
Tsunami_X to nemohl vystihnout lepe - skvele gradovane napeti, pro dnesni generaci jiz nijak sokujici sceny znasilneni a perfektni kytarova linka. A jako vzdy jedinecny Jon, jemu clovek veri i to nejposlednejsi pohnuti brvou... ()
Ale vždyť to není o tom, aby se divák po filmu bál vytáhnout paty do lesa... Možná je nastávající generace už příliš rozmlsaná zmutovanou havětí, dětskými gangy, zdivočelými psími smečkami a bůhvíčím ještě, co v lesích pobíhá, ale záleží na tom? Má se jim Vysvobození zalíbit? Příběh čtyř kamarádů, kteří se vydali na vodu a místo plánovaného volna v divočině se musejí zabývat nečekaným rozmarem dvojice agresivních horalů, není hororem, vyvražďovačkou, ani psychopatickou hrou na kočku a myš. Postavy zažijí šok, útlum, strach, dopouští se chyb, utíkají, zatloukají, upravují. Na konci je jasné, že už nikdy nebudou jako dřív a že bylo jedno přátelství přetvořeno navždy. Střet kultur, který vyvolává nesmyslné konflikty a nutí odříznuté návštěvníky v území "nepřítele" k budování obranných buněk, následně ve stresu likvidujících vše kolem sebe, nepřestane být aktuálním nikdy. Vysvobození obnažuje téměř učebnicový příklad podobné situace. Nepomáhá si zbytečnými šokujícími berličkami a na první signální útočícími scénami, snažícími se efektností zakrýt vlastní debilitu, jako jeho o třicet let mladší bratříčci. Je syrovým, ne samoúčelně drastickým a šokujícím. Je uvěřitelným a zneklidňujícím. A na severoamerickou divočinu se hezky kouká. 9/10. Mimochodem, duel banja s kytarou proslul naprosto zaslouženě. ()
uff... právě jsem slyšel soundtrack ()
,,Někdy se musíš ztratit, abys něco našel." Vedle Excaliburu nejlepší Boormanův film. Příklad režisérského umu, kdy s minimálními prostředky lze natočit působivé drama. Příběh čtyř kamarádů se z počáteční bezstarostné dovolené promění v boj o holý život. Povinnost pro vodáky a milovníky divoké přírody. Sjíždění řeky je opravdu divoké, ocenil jsem, že herci se nebáli náročných a nebezpečných scén. Myslím, že si natáčení na vodě pořádně užili! První setkání s domorodci je spíše rozpačité, druhé je kdo s koho. Současně i zdánlivě snadné pokoření řeky se ukáže jako mylné. Minimální hudební doprovod obstarává španělka a na začátku a konci banjo. Většinou ale obraz doprovází šum vody, hukot peřejí a vrzání rozličného hmyzu. Probodnutí boku vlastním šípem připomene scénu z pozdějšího Excaliburu - podobně se zraní Lancelot svým mečem. Pro někoho možná klidnější tempo, já byl však napnut od začátku až do konce. ,,Kanec? Spíše prasnice..." ()
Přestože jde o snímek napínavý, syrový a poměrně naturalistický, pocitově nemohu dát vyšší hodnocení než 3*. Hudba je tu ovšem výborná, prostředí má kouzlo a atmosféru, napětí je tu stupňující se, herci vcelku sympatičtí, ale něco mi tam možná chybělo. Snad nějaká překvapivá pointa...? ()
Musím říct, že tento film patří k nejlepším dobrodružným thrillerům odehrávajícím se na řece, které jsem doposud viděl. Horor to sice moc není, ale atmosféra je chvílemi hodně pekelná a hlavně velmi reálná a uvěřitelná, což tento film staví ještě o kousek výš. Sice jsem čekal, že to bude drsnější po explo stránce, ale je asi dobře, že se tvůrci v té době nepouštěli do něčeho většího a nezaměřili se jen na boj člověk vs. člověk, ale také na souboj člověka s přírodou. 75% ()
Hodně vyvedený snímek z nehostinné přírody Apalačských hor, kde se skupinka "měšťáků" tvrdě střetne s místními otrlými "domorodci"..! Jeden z nejpovedenějších filmů s Reynoldsem. Od režiséra velmi svérázných drsných dramat, často soubojů velkých individualit mezi sebou navzájem..!! ()
Jen klidně spi, to nic není.... Nejrealističtější survival v dějinách, kterým Boorman ztvrdil nový vypravěčský a tématický impulz americké kinematografie. Nikoli tak šokující, drsné a atmosférické jako soudobý Texaský masakr (který stavěl taktéž na nečekané konfrontaci civilizovaných lidí s partou násilnických buranů), ale takřka rovnocenně znepokojivé díky nepolevujícímu psychologickému nátlaku, který v některých chvílích kulminuje do sfér opravdové hrůzy a znechucení. Za nestárnoucí kvalitu režie plnohodnotně hovoří celá řada často citovaných a slavných pasáží (úvodní banjo duel; zdlouhavá debata o tom, co provést s mrtvým horalem), naopak slabiny se najdou v křečovitých dialozích a trochu také v gradaci příběhu, jehož vrchol přichází krátce po polovině, a posledních dvacet minut už jde zcela mimo rámec nastolené atmosféry a trýznivého duševního nátlaku. Spát půjdu relativně v klidu, být však v kůži některého z přeživších, asi bych si rozmyslel ještě někdy usínat bez pistole pod polštářem... 80% ()
Koukám, že někdy je lepší sjíždět Vltavu plnou zájezdů přiopilých blbečků co jedou vodu poprvé něž nějakou takovou říčku jako parta z filmu. Vysvobození, to jsou klasické americké filmové sedmdesátky se vším všudy tak jak je máme rádi. Stát se vám může ve filmech z těch dob ledacos, ale jedno se vám nestane. Nemůžete si zkrátka zaměnit pravýho americkýho rednecka s filmovým hrdinou. Někdy se prostě fakt musíte ztratit aby jste něco našli. To není moje moudrost, to je hláška ze začátku filmu. Námět filmu je zajímavý, zajímavější o to víc, že v už z našeho pohledu dřevních sedmdesátkách řešil věci jako odtržení od přírody a degeneraci člověka v moderní světě. Až vypnou proud a nebude benzín, kdo bude umět vzít luk a přežít? Oč aktuálnější je ta otázka dnes ať už jde o umění přežít nějakou eko katastrofu, blackout nebo jen obyčejné násilné napadení agresorem. Když vidím dnešní mladé vystajlované mladíky v elastických přiléhavých kalhotách úzkostlivě střežící sněhobílost svých bílých polobotek občas si sám sobě kladu otázku zda je ještě v těcho mužích dneška kapka testosteronu a zda v nich dříme něco jako instinkt pro přežití (nezaměňovat s uměním najít někde nabíjecí port, free wifinu nebo Mekáč) a zda by tato generace byla schopná v případě konfliktu nejen se zastat na ulici slabšího, ale třeba i jít bojovat a bránit svoji zem. Jestli o to byl strach v sedmdesátkách, tak já ho mám dnes o to větší. Třeba se pletu, ale prověřovat to raději nechci! Dávám za 4 výstřely z luku. A hráč na banjo Billy Redden byl fakt boží, mráz mi z něj šel po zádech a hned jsem věděl, že by chlapci měli naskočit do aut a zmizet v záři velkoměsta ! Jinak při filmu se mi vabavilo něco podobného a to Jižanská pohostinnost z roku 1981, kde pro změnu parta vojáků národní gardy při výcviku v cajunských močálech taky narazí na partu místních a společnou kalbou to fakt neskončí. I když záleží co si představujete pod společnou kalbou... :-) * * * * ()
Základný kameň hixploitation síce nie je archetypálnou žánrovkou, lebo tu sa iba tvorili kontúry žánru, je to ale surový thriller o strete nafúkaných mešťanov a divokých horalov, bez sympatický postáv, s výdatnou atmosférou Apalačov a úsporným minimalistickým prístupom (takmer žiadna hudba, minimum postáv). Len tie nočné scény sú úplne na palicu. ()
Když ohrožuje filmového hrdinu King Kong nebo mimožemšťané, tolik to neprožíváme, protože si dost dobře neumíme představit, že by nás to potkalo taky. Jenže tady se stane děsivá věc obyčejným lidem na obyčejným výletě a těžko potkám člověka, který by Vysvobození nesledoval se sevřeným žaludkem. Je to zatraceně dobrý film, ale upřímně přiznávám ,že už ho nikdy nechci vidět. Pokaždé, když slyším Dueling Banjos, zamrazí mne... ()
Viděno poprvé v životě a vůbec jsem netušil, co od Vysvobození čekat. Hodně silný survivor thriller, který i po více než půlstoletí strhne a zažere se pod kůži. Sedmdesátá léta byla érou Nového Hollywoodu a Vysvobzení právem patří k nejlepším filmům této éry. ()
Reklama