Réžia:
Jaroslav SoukupKamera:
Vladimír SmutnýHrajú:
Rudolf Hrušínský nejml., Ladislav Potměšil, Mariana Slováková, Jaroslava Stránská, Radek Pospíšil, Jana Krausová, Pavel Nový, Bohumil Vávra (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Jirka Horáček (Rudolf Hrušínský najml .) žije na plzenskom sídlisku so svojím otcom (Ladislav Potměšil) a voľný čas trávi s partiou kamarátov na diskotékach. Na jednej z nich sa zoznámi s atraktívnou blondínou Evou (Mariana Slováková), ktorá však patri k staršiemu frajerom Cáfovi (Andrej Kraus). Hoci sa v rovnaký večer zoznámi aj s Jitkou (Jaroslava Bobková), zamiluje sa do sebavedomej Evy. Kým sympatickej Jitke okato dáva najavo svoj nezáujem, snaží sa votrieť do priazne Evy. Súčasne sa začína dostávať do väčších problémov so svojím otcom, ktorý nemá nervy na jeho pubertálne vylomeniny. Aj keď Jirka od Evy získa jej telefónne číslo, kamarát Roman (Roman Pikl) je k jeho nádejam veľmi skeptický a nedáva mu veľké šance. A to sa už čoskoro vyplní... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (565)
já mam tenhle film rád, vždycky mě zaručeněn pobaví a to i když to neni úplně komediální film. Rudolf hrušínský nejml. je tady výbornej a je to určitě jeden z jeho nejlepších filmů, možná úplně nejlepší, ale mě se daleko víc líbil výkon Ladislava Potměšila, kterej prostě neměl chybu. Celým filmem provází dobrá hudba a pěkný písničky vztahující se k příběhu, sice to neni zrovna moje nejoblíbenější hudba, ale do filmu se perfektně hodila a nápad se zpívajícím Hrušínským nebyl špatnej, i když mu ty písníčky nazpíval Michal David. Je to jeden z mých oblíbených čekých filmů ()
Když na tom vyrůstáš, tak není co řešit. Naprostá bomba. Hodnocení OST: 10/10. :) ()
Doplnění restu. Pro mne nostalgické už proto, že plzeňské sídliště je zastoupeno pražskými Řepy, které mi byly souzeny většinu života obývat a zde je mohu vidět víceméně ve stavu, v jakém se nacházely, když jsme se tam přistěhovali. ()
Co odpadové hodnocení, to póza a kecání z hladu. Jako hudební film pro mládež a produkt své doby (nezatížený agitací) to funguje dokonale, má to příběh, srdíčko (dojemná linka syna a otce) i v pohodě message prosící rodiče o pochopení svých dospívajících potomků. Vizuálně to Soukup nakopává, jak to jen jde, Michal David se postaral o nabouchaný soundtrack míchající rychlejší a baladičtější kousky a Hrušínský nejml. typově perfektně sedí a toho jednou suverénního, jindy zranitelného jednoduchého kluka přece jen uhraje, přičemž Potměšil mu výborně sekunduje v roli otce. Celkově je na tom vidět, že se tu Soukup snažil a že uměl, a nedokážu si představit, že by se to dalo natočit nějak výrazně líp. A s odstupem času to získalo přidanou hodnotu coby úsměvné ohlédnutí se za ušmudlanými i křiklavými socíkovskými 80. léty s jejich módou, hudbou a podniky. ()
Okamžitě mi sežeňte Oheň, Zemi, Vodu, Vzduch a Millu Jovovich - Zlo se zase vrátilo..! Máloco ve mně probouzí takové násilnické sklony, jako pohled na rachitického hejska Rudu H. nejml., jenž skrze svá ústa vypouští hlas a písně spartakiádního vraha hudebního vkusu. Jedna hvězda za kostýmy, které donutily zahanbeného Versaceho spálit všechny své dosavadní modely v hutní peci. ()
Tátovi panáka dám lok. Pijeme spolu víc než rok v hospodě, kam oba chodíme. Brácha, ten na rumu ujel, já jsem ho fernetem předjel. Nicméně, závislí všichni jsme. -Škoda, že původní píseň byla trochu jiná, stejně tak film. ()
Discopříběh je hodně velký úlet. Už jako malému capartovi mi všechny ty scény a scénáristické kličky přišly vyhrocené do naprostého extrému. K tomu ty barvičky a celková stylizace. Rudolf Hrušínský nejml. zpívající na playback Michala Davida je zlý sen. Snad je z nostalgie ty 2* padnou. ()
Tri hooodne nostalgicky hvezdicky :o) Na reprizy se uz pro jistotu nedivam, cecka nesbiram a Michala Davida uz davno neposloucham... ()
Hudbu Michala Davida bych si do sluchátek asi nepustila, u Diskopříběhu mě však nijak neruší. Plzeňské guilty pleasure, které v záplavě vysoce stylizovaných a přehrávaných filmů o teenagerech vyznívá lidsky a realisticky. ()
odpad je příliš shovívavé hodnocení... ()
Bez té příšerné hudby by film byl dozajista snesitelnější, ale i tak je film velice trapný a divný. ()
Riskovat propadnutí náměstí v Plzni kvůli závěrečné echt scéně mi příjde marnotratné tehdy i dnes. Přesto mi vyprávění páně Soukupově přijde smysluplnější, než-li vzpomínky Michala Davida na téma, kde se hudebně inspiroval. Přeci jenom dělat po deseti letech od Saturday Night Fever a po čtyřech letech od Staying Alive totéž po česku, to je trochu zpátečnické. A Mariana Slováková je bohužel stejná nula jako je Andy Kraus tragéd. ()
Čistě a jen film své doby, skanzen 80. let. Solidní oddechovka s párem zajímavých momentů, celkově se už ale spíše jedná o film pro pamětníky. 40%. ()
Na tohle se dá dívat asi mnoha pohledy, ale rozhodně bych to nezatracoval.. Potměšil jednoznačně bezkonkurenční!! „Já ti tady dělám bábovku a ty si tady lítáš nahej?“ Podle mě to funguje!! ()
Už v dobe svojho vzniku mi bol "Discopríbeh" cudzí. Ja ako (vtedy) tvrdý metalista som podobných trckov, o akých je tento snímok, nemohol ani len cítiť. A teraz po rokoch; S umiernenejším úsudkom som si dokonca povšimol i príšerné herecké výkony, kŕčovytý pokus o klipovú réžiu a primitívne songy Michala Davida. Takto vizerali filmy o mládeži v socialistickom Československu. Zbabrané sprostosti! * ()
Ve své době byl tenhle film fakt COOLtovní. Jenže ouha. Šaškovsky rozevlátá diskotéková generace odrostla a po Soukupově odpadovce už neštěkne ani pes. Ani po "písničkách" Michala Davida. ()
Proč? Písničky, "kultovní" scénky a roztomile debilní příběh. Sry, jasných (skoro) pět! (nostalgie je tak nádherná věc, těžko popsat!) ()
I po čase má tento muzikálový filmík co říct. Vztah otec a syn je komplikovaný prakticky vždy. K tomu nám hrají hezké písničky Michala Davida. Spousta hlášek zlidověla. např. "Do hlavy ne". 80% ()
Michal David a memorandum dnes už zcela nepochopitelné módy 80. let. ()
Jedno z největších guilty pleasure mnoha Plzeňáků, kteří zažili osmdesátá léta (nebo aspoň jejich dozvuky), či spíše kteří v nich dospívali. Zanedlouho po něm pravděpodobně neštěkne ani pes, nicméně určitou dobovou atmosféru mu upřít nelze, stejně jako se nelze netěšit z vidiny míst, která téměř denně navštěvujete. Potměšil jako fotr boží! ()
Reklama